1890.] GEOLOGISKE IAGTTAGELSER ERA TRONDHJEMS STIFT. 27 



IV. Vandring fra Eidets station mod øst til Sylene og der- 

 fra gjennem Selbu til Heimdal station. 



I nord for Eidets station udbreder sig brunlig glimmerskifer, 

 udmærket ved, at den fører kvartslinser med distben. Professor 

 Vogt, som har forfulgt dens udbredelse langs jernbanelinjen 

 mod nv. saa langt som til Singsaas, har, som anført, i sine ind- 

 beretninger til den geologiske undersøgelse kaldt bergarten 

 drøiaskifer efter Drøia, en sidearm til Gula. For at lære drøia- 

 skiferen at kjende ved selvsyn gik jeg først omtrent 2 km. fra 

 stationen nordover langs jernbanelinjen. Drøiaskiferen er her 

 temmelig ensartet; den viser sig — som saa hyppigt glimmer- 

 skifer — paa tverbrud at være mere kvartsholdig, end man 

 skulde formode efter udseendet af skifrighedsfladerne. De inde- 

 sluttede linseformige partier af hvid kvarts kan maale indtil 

 1 m. i sine største dimensioner. Disthen i kvartslinserne fore- 

 kommer ikke altid, men kun nu og da. Indved saadanne kvarts- 

 linser er glimmeren tildels mere grovskjællet end ellers. Noget 

 sjeldnere end kvartsindeslutningerne forekommer andre linse- 

 formige partier af dimensioner som kvartsens, men bestaaende 

 af finkornig, granulitisk eller gneisagtig bergart med sin plan- 

 parallelstruktur gaaende efter linsernes største dimensioner. 

 Glimmerskiferen er antagelig strakt, idet den er smaafoldet med 

 akselinjerne hældende i vestlig retning (mest vel omkring 45°). 

 I smaafoldninger deltager ogsaa indeslutningerne. Paa snit 

 lodret mod strækningsretningen kan man tildels faa se smaa 

 kvartsaarer, der overskjærer skifrigheden. Hvad man ved den 

 første betragtning er tilbøielig at holde for lagning, viser sig 

 ved noiere granskning ofte tvivlsomt. Saavidt det lod sig gjøre 

 at opfatte lagningen (og skifrigheden?), synes den gjennemgaaende 

 at falde omkring 60° mod nnv., dels mere vestlig, dels mere 

 nordlig. Foldninger af større maal end smaafoldninger fattes 

 forresten ikke. 



Eidets hvide granit kan man godt studere i sprængningerne 

 ved stationen. I nord for denne iagttages enkelte steder i den 



