1890.] GEOLOGISKE IAGTTAGELSEE EEA TKONDHJEMS STIFT. 



37 



ved selve husene staar granulit og kloritrig skifer med fald mod 

 se. og s. Ved den bielv, man nu kommer til lidt længere vest, 

 staar med fald paa 30° mod s. en hornblenderig, tildels temme- 

 lig haard skifer. Man vandrer saa gjennem granskov, hvor kun 

 lidet fjeld er blottet. Etsteds stod en graalig-grøn, tæt, temme- 

 lig haard skifer, hos hvem skifrigheden falder steilt mod n.; 

 dernæst iagttoges en dioritisk bergart og saa, straks før Østby, 

 smuk diorit. 



K-o. Fra Østby gik jeg mod vest ned igjennem Tydalen. 

 Om denne har man oplysninger hos C. F. Naumann fra 1821, 

 «Beitrage zur Kenntnisz Norwegens". II. Theil. Lpz. 1824. S. 360, 1 

 endvidere hos Herbye, „Notitser om Thydalen", Nyt Mag. f. Natv. 

 XI. Chra. 1861. S. 220. Ved Østby saa jeg paa de tilrundede 

 stene af morænegruset, som bedækker alt langs veien indtil om- 

 trent 172 km. fra gaarden. En stor del af stenene er glimmer- 

 fattig kvartsøiegneis; undertiden træder planparallelstrukturen 

 tilbage; tildels indeholder bergarten ved siden af kvartsøine 

 feldspatoine, hvilke dog ikke skiller sig synderlig ud fra den 

 felsitiske grundmasse. Andre morænestene bestaar af granulit 

 eller finkornig feldspatførende kvartsit, endvidere af dioritiske 

 bergarter; sjeldnere forekommer granitblokke og allersjeldnest 

 øiegneis med store rode feldspatoine. Det fine materiale i moræ- 

 nerne er sand med noget ler. Om stuedalsskiferen, hvoraf der 

 sees adskillige løse stene, tilhører morænegruset, er jeg ikke 

 ganske sikker paa. I ethvert tilfælde er ikke saa tilfældet med 

 en del lose flager af den før nævnte varietet, Tydalens gliramer- 

 lersten, som sees lige ved husene paa Østby. Det første faste 

 berg, man møder, bestaar af massiv dioritisk bergart og viser 

 mod v. t. n. rettede skuringsstriber; den dioritiske bergart varer 

 nu ved blottet hist og her. Der, hvor kjøreveien kommer ned 

 til Nea, omtrent ved Hytmoen, staar en eiendommelig bergart, 

 der i den længste retning er blottet omtrent 100 m.; den er 

 meget opsprukket, hvid af farve. Man kunde ved første oiekast 



Skydsbogen med denne berømte geologs navn er endnu i brug ved et af 

 skifterne her; jeg vil erindre, det var Rolset. Fra tyveaarene finder man 

 kun antegnet gjennemsnitlig 3 reisende aarlig. / 



