1890.] GEOLOGISKE IAGTTAGELSER FRA TRONDHJEMS STIFT. 39 



veien forlader torvmyren i vest for Græsli, staar en graa, for 

 eiet tæt bergart, der i solen viser punkter med speilende flader; 

 det er en granulit, bergartens skifrighed hælder 50 o mod s. t. v. 

 Veien folger strygningsretningen af granuliten; tildels forekommer 

 der lidt smaakornig gneis indimellem. Paa de sidste 2 /3 km. 

 i s. for bækken, der rinder forbi Tørresvold, fører veien over 

 morænegrus. Paa nordsiden af bækken sees en med sin lag- 

 ning og skifrighed omtrent 45 o mod vsv. faldende graa og 

 sortagtig jevnskifrig lerglimmerskifer og en del graalig musko- 

 vitskifer. Denne varer ikke længe ved ; thi allerede ved Tørres- 

 volds huse staar uskifrig, dioritisk bergart og (underordnet?) en 

 temmelig massiv gneisagtig bergart, der indeholder saavel kvarts 

 som feldspat porfyrisk udskilt i oine. Her er der et grustag i 

 en moræne, hvis stene væsentlig fremviser de samme bergarter, 

 som opregnedes fra Østby; den fine bestanddel i morænen er 

 lys, smaakornig, tildels støvagtig sand. Nu følger paa en stræk- 

 ning af vel 2 km. diorit. Etsteds sees dog, ved en bæk om- 

 trent 400 m. i n. for Tørresvold, lidt granulit faldende 70 o mod 

 vsv. Dioriten er paa den omhandlede strækning gjennemgaaende 

 massiv, ofte er den opfyldt med omtrent Va cm. store hvide 

 feldspatflekker. Paa de folgende 2 km. har man fremdeles dio- 

 ritisk bergart; men den er her forherskende finkornig og ofte 

 tykskifrig med skifrigheden hældende i vsv.lig retning, mest 

 steilt. Derefter begynder lerglimmerskifer eller kanske rettere 

 glimmerskifer, som, der hvor man først træffer den, er graalig. 

 Faldet er steilt i vestlig retning. Der er hist og her kvarts- 

 linser i skiferen; i en enkelt saaes disthen. Meget af glimmer- 

 skiferen ligner forresten ved sin brunlige farve skiferen ved 

 Eidet ; den maa regnes til drøiaskifer. Ved Havdagsaaen bemærkes 

 skuringsstriber rettede mod vnv. Lidt morænegrus sees nærmest 

 i vest for den følgende bæk, ligesaa der, hvor man stiger ned 

 til Nea ved Hegset. Nærmest i øst for Skogan vandrer man 

 under en steil skrænt af drøiaskifer, fald omtrent 60 o mod v. t. s. 

 I syd for elven her, ved Bakken, ligger elvegrus i to afsatser. 



Paa den videre vandring ned igjennem Tydalen og paa 

 andre udflugter, som gjordes i egnene ved den østlige del af 



