40 



HANS REUSCH. 



[No. 7. 



Selbusjeen, ledsagedes jeg af cand. philos. Chr. Homann, som ved 

 en anden leilighed vil berette herom. 



R-o. Fra Selbusjøens vestende (rektangelkartet „Melhus") 

 har jeg fulgt landeveien mod nnø. til jernbanestationen Heimdal. 

 Mellem Trangsund og Bjorsjøen ligger en liden fremstikkende 

 halvø bestaaende af løsmateriale. Det faste fjeld, man møder 

 paa den første km. fra Brøtum, bestaar af skifer, graa ler- 

 glimmerskifer tildels overgaaende til en nærstaaende temmelig 

 haard skifer. Skifrigheden staar lodret eller falder steilt enten 

 mod nø. eller sø. Strækningsstruktur hældende under en liden. 

 vinkel i sydvestlig retning er iagttaget. Saa følger 1 / 2 km.- 

 elvegrus med rullestene, derpaa paa en strækning af V2 km. 

 graa eller grønliggraa tykskifrige bergarter, der ser kvartsitiske 

 ud paa tverbrud; saavel lagning som skifrighed staar steilt og 

 stryger mod nø. Nu træffer man steile skrænter, hvor lagningen 

 ikke viser sig i tjeldets ydre former; bergarten er grønlig 

 sandsten, hvis brudstykkenatur træder lidet frem i haandstykke ; 

 sandstenen indeholder lag med rullestene fornemlig af granitiske 

 bergarter. Sammenleiret med den er henimod broen over Nea 

 ved Trangfos en grønlig, haard, skifrig, tæt eller næsten tæt 

 bergart. Strøget er nordøstligt; tildels sees strækningsstruktur 

 hældende til denne samme kant. Flere steder er fjeldet opfyldt 

 af linealformige, 1 til 2 cm. brede aarer af middelskornig kalk- 

 spat. Disse linealers fladeudstrækning er uafhængig af lagningen; 

 længden er rettet som strækningen. Det geologiske rektangel- 

 kart har her en grænse; dog vedvarer samme bergartvarie- 

 teter. Lagningen falder omtrent 50 mod sø; til samme 

 kant hælder ogsaa skifrigheden, men under en mindre vinkeL 

 Lillengvold ligger paa en liden terrasseformig grusslette; i nord 

 for denne har man lidt fast fjeld; men saa hersker der paa om- 

 trent 6 km. løsmateriale; et sted ved Moen kan man dog af de 

 mange løse stene af lerglimmerskifer forståa, at denne bergart 

 hersker i grunden; et andet sted kort i syd for der, hvor veien 

 til Klæbu kirke tager af mod sø., rager der op paa en strækning 

 af 20 til 30 m. glinsende lerskifer sammenleiret med tynde sand- 

 stenagtige lag; lagningen staar steilt og stryger mod nø. Fra 



