1890.] GEOLOGISKE IAGTTAGELSER FRA TBONDHJEMS STIFT 



43 



Flere steder gjennemsættes skiferen af granitgange, som 

 tildels er forgrenede paa forskjellig vis. Særlig interessant er 

 en finkornig lys granitgang noget over 1 km. i syd for Støren 

 station. Bergarten er nemlig tyndskifrig parallelt med grænse- 

 fladerne. Dertil er den foldet, ja kan være finkruset, saaledes 

 som paa nedenstaaende figur fremstillet. Glimmerbladene i gra- 

 niten ligger parallelt med skifrigheden; endvidere er at mærke, 

 at der paa spalteflader viser sig strækningsstruktur, idet glim- 

 meren er ordnet i baand, som hos „strakt gneis". I foldnin- 

 gerne følger strækningsstrukturen faldretningen (strækningsstruk- 



Partiet ved a paa foregaaende figur fremstillet i naturlig størrelse. 



turen gaar altsaa paa tvers af foldningernes akseretning) og 

 viser sig saaledes selv at være foldet. 



Naar man fra Haga, der ligger omtrent 3 km. i nord for 

 stationen, gaar mod s. til denne, har man først forholdsvis 

 uforandret lerskifer og konglomerat, dernæst grønlige bergarter, 

 kanske tuffer, dog med nogle indleiringer, som antagelig er 

 dannede af almindelige klastiske sedimenter; et lag rød jernkisel 

 er maaske en kildeafsætning. Saa folger en massiv masse, 

 diabastuf eller en af en smeltemasse størknet bergart, hos hvem 

 man ser mere og mere udviklet parallelstruktur, eftersom man 

 kommer sydover. Tilslut har man graa glinsende lerskifer med 

 indleirét sort skifer. 



