48 



HANS REUSCH. 



[No. 7. 



Foranstaaende lille kartskisse viser stedet, hvor thulitstenen 

 bry des; det hvide er mark, hvor fast fjeld ikke sees. Det 

 stregede er gueisgranit; denne samme bergart sees raadende 

 overalt i en videre omkreds, hvor jeg havde anledning til 

 iagttage det faste fjeld. Paa selve thulitfindestedet er den varie- 

 rende og har for det meste ikke noget rigtig typisk udseende; den er 

 tildels paafaldende kvartsrig og atter andre steder paafaldende 



Thulitbruddene (det lyse i mellemgrunden) seet fra nord. 



kvartsfattig. Parallelstrukturen fremtræder som en 10 til 20 

 mod nnv. hældende strækning, idet bergartens bestanddele er 

 ordnede til langstrakte partier i nævnte retning. Tildels inde- 

 holder gneisgraniten som underordnet bestanddel de fernævnte 

 epidotmineraler. 



Det korsvis skraferede paa kartskissen er thulitstenen; denne 

 adskilles ikke fra omgivelsen ved skarpe grænser. Meget mere 

 gaar gneisgraniten, idet feldspaten mere og mere erstattes af 

 epidotmineralerne, gradvis over til thulitstenen (maaske forsvinder 



