52 



HANS REUSCH. 



[No. 7. 



Bredden er omkring 100 m. Ved Vinje har bæltet omtrent 

 samme tværmaal, men lader sig ikke forfølge synderlig langt 

 efter strøget. Mellem de to forekomster er der mest bedækket 

 terræng; paa et punkt her, nemlig straks i østafor kirken, skal 

 der dog være fundet lidt manganerts. To varieteter af den 

 ertsførende mineralblanding har jeg undersøgt mikroskopisk. 



m. Et præparat af mørk smaakornig bergart, hvori man alle- 

 rede med blotte øine saa magnetkis, bestod af granat/meget svagt 

 rødlig i gjennem faldende lys, lysfarvet augit og grønlig horn- 

 blende. Disse bestanddele optraadte i rundagtige korn, navnlig 

 var granatens regelmæssige. Af erts saaes under mikroskopet 

 alene magnetkis; den udfyldte rummene mellem de andre be- 

 standdele. 



m. Et andet præparat var af et haandstykke, der opviste en 

 lagagtig veksling mellem en mørkere og lysere granatsten samt 

 pladeformige partier af et smukt rosenrødt, fin- til middelskornigt 

 mineral. Dette viste sig under mikroskopet efter sine tysbryd- 

 ningsforhold, spalteretninger og udslukning at . være en augit, 

 rimeligvis den asymmetriske rhodonit, som hidtil ikke er fundet 

 hos os. De grundigste undersøgelser over dette mineral skyldes 

 Gust. Flink. (Om Ehodonit från Pajsberg och Långban. Ofvers. 

 af Kongl. Vet.-Akad. Forhandl. 1885. N:o 6 eller Meddelanden 

 från Stockholms Hogskola N:o 41). At foreliggende mineral er 

 asymmetrisk, har jeg antaget paa grund af den asymmetriske 

 udslukningsretning, som iagttages i snit, der synes at gaa om- 

 trent lodret mod spalteretningen; den rosenrøde farve er i 

 gjennemfaldende lys særdeles svag. I granatstenen forekommer 

 granaten i vel udviklede rundagtige krystalindivider ; mellem- 

 rummene optages af< lys hornblende, augit og kvarts. Af en sort 

 substans, antagelig en manganerts, saaes en smule. 



