s 



P. 0. SCHJØTT. 



[No. 2. 



gamle adel, fremgaar baade af Athens egen historie og bestyrkes 

 ved analogi fra de øvrige antike stater. De to nederste 

 klasser, zeugiter og theter, omfattede saaledes demos o: plebs. 

 Af disse var det væsentlig zeugiterne, d. e. tredie klasse, der 

 stillede hopliterne. 



Kort: det synes at være klart, at forfatteren blander 

 Drako og Solon sammen og overfører til den første, hvad 

 der hører til den sidste, ja ikke blot det, men ogsaa hvad der 

 først indtraadte i perioden efter Clisthenes, eller rettere i tiden 

 under og noget efter Aristides o: mer end 150 aar efter Drako. 

 Den hele fremstilling bliver saaledes meningsløs og udviklingen 

 umulig. 



Det kan noteres, at Aristoteles i Poli tiken (2. c. 12) siger 

 om Drako, at han gav love, men ikke rørte ved statsformen. 

 At det kapitels ægthed anfægtes er vistnok saa — men af 

 grunde, hvis gyldighed endnu ei er bleven bevist. Nærværende 

 forfatters autoritet kan, efter hvad vi her have anført, neppe 

 ansees afgjørende. 



Efter forfatterens fremstilling var altsaa Drakos lovgivning 

 et omfattende værk, der ikke blot reformerede statsformen, men 

 indførte en heist liberal forfatning, der i alt væsentligt svarede 

 til den, som vi finde i Athen 150—200 aar senere, og vi kan 



— som sagt — med føie spørge : Hvorledes kunde der endnu være 

 trang til en reform som den Soloniske? 



Den politiske magt var nemlig hos demos, altsaa hos den 

 formentlig undertrykte klasse: denne gav love og havde valgret 



— aktiv og passiv — efter forfatterens fremstilling — til regje- 

 ringens embeder. Hvad mere havde den saa at fordre? 

 Alligevel fortæller forf., at mængden var trællebunden under de 

 faa, og at almuen stod i fiendtligt forhold til disse o: til adelen, 

 og da striden blev langvarig og bitter, saa valgte de Solon til 

 at «forsone og regjere" dem og gav ham fuldmagt til at refor- 

 mere forfatningen. Forfatterens fremstilling er her absolut 

 uforstaaelig. Thi de vigtigste reformer, som tillægges Solon, 

 navnlig inddelingen af borgerne i de fire formuesklasser, er alle- 

 rede før — det siges ikke naar — indførte, ligesaa folkefor- 



