10 



OVE DAHL. 



[No. 4. 



særdeles yppig subarktisk flora. Men naar man er kommet 

 900—1000 m. o. h., antager vegetationen en ren arktisk karak- 

 ter, medens dette kun tildels var tilfældet paa de for nævnte 

 fjelde. Af disse arktiske planter skal nævnes: Bry as odopetala 

 L., Thalidrum alpinum L., Salix polaris Wb. & reticulata L., 

 Cerastium arcticum Lange, Chamæorchis alpina Rich.. Potentilla 

 nivea L., Gentiana nivalis L., & tenella Roth., Phaca frigida L., 

 Oxytropis lapponica Gaud., Astragalus alpinus L. & oroboides 

 Hornem., Draba alpina L. & Wahlenbergii Hartm., Carex rape- 

 stris All. & misandra R. Br., rariflora Sm., Kobresia caricina 

 Willd. & Elyna spicata Schrad. 



Desuden bemærker man den sedvanlige høifjeldsflora, som 

 er omtalt i anledning af Troldhætta. 



Paa den anden side af Mellemfjeldet er der ligeledes et 

 trangt, ubeboet dalføre: Fosaadalen, der gjennemstrommes af 

 Fosaaen. Vegetationen er her den samme som i Sletaadalen: 

 subalpine myrplaiTter med en og anden hoifjeldsplante som Vis- 

 caria alpina Fr. og Oxyria reniformis Huds. ved elvebredden. 



I myrsumpene ved Fosaaen nær Losets æter bemærkedes 

 Sparganiam hyperboreum Læstad. 



Paa den anden side af Fosaadalen ligger Storlifjeld. ret 

 op for Losetsæter. Dettes toppe er 1100—1580 m. hoie. 



Vegetationen paa dette fjeld er dog, naar man kommer over 

 trægrænsen, temmelig tarvelig. Dette har vistnok sin grund i, 

 at fjeldet bestaar af storstenet ur, mellem hvis stene kun trives 

 planter som Lycopodium Selago L., Allosnrus crispus Bernh., 

 Luzida hyperborea R. Br. & spicata Desv., Jiincus trifidus L., 

 Alsine biflora Wahlb., Cardamine bellidifolia L., Poa glauca Vahl 

 & laxa Hænke. — Under de store snefonner og ved bræ våndene 

 findes den for saadanne lokaliteter konstante, livliggronne vege- 

 tation, beståa ende af Salix herbacea L., Ranunculus glacialis L. 

 & pygmæus Wahlb., Saxifraga stellaris & rivularis L., Ehodiola 

 rosea L., smaa former af Banunmlus acris L. og Solidago 

 Virgaurea L. 



At dog vegetationen for fjeldets spaltning og afskolning 

 ved snebræerne har været noget rigere, kan maaske sluttes 



