1891.] 



MYTHOLOGISKE STUDIER. 



15 



ligesom der Tammuz er den øverste gud. Hos Grækerne er 

 Athamas (Tammas), konge og prest, prototyp for det hos 

 Phønikerne almindelige sonoffer af familiens ældste søn, paa 

 Chersones i Taurien er Thoas offerprest og konge, men i de 

 øvrige sagn væsentlig konge. Tammuz og Istar er hos Assyrer 

 og Syrer Grækernes Adonis og Aphrodite. Som Adonis blev 

 ogsaa Tammuz dræbt af vildsvinets tand, og de jødiske pro- 

 feter klage over, at i Israel mænd og kvinder græde over 

 Tammuz, — den eneste søn. 



Originalen til saavel den semitiske Tammuz som Græker- 

 nes Athamas og Thoas finde vi i det sumero-akadiske Dumu-zi 

 eller Duwu-zi. Disse former ere identiske, og ordet betyder 

 efter Sayce (religion of the ancient Babylonians p. 232) livets 

 søn, hvilket af Semiterne forklaredes som eneste søn. Efter 

 en meddelelse, som vor assyriolog hr. dr. A. Knudtzon 

 velvillig har givet mig, betyder det nærmest den „sande, ægte" 

 søn; deraf den énbaarne, [xovcyevv]^, — et begreb som i feminin- 

 formen [xovoysvsia ogsaa forekommer i den græske mythologi. — 

 Overgangen fra Dumu-zi til Tammuz er let; fra Duwu-zi til 

 Thoas formidles overgangen igjennem det Sabæiske Ta-uz 

 (Sayce p. 235). Disse formers forekomst i den græske mytho- 

 logi og lokalisering paa forskjellige steder aabner os altsaa et 

 ganske vidt perspektiv over de veje, ad hvilke den orien- 

 talske indflydelse er kommet til disse steder, eller rettere ad 

 hvilke de orientalske stammer, som beboede dem før Græ- 

 kerne, og hvis kultur Grækerne overtog, ere indvandrede. 



Dumu-zi eller Tammuz, for kun at holde os til denne 

 form, er altsaa den ægte o: énbaarne søn, der ofres som son- 

 offer, og som selv er gud. Dette sidste, nemlig ofret, er nu 

 det, der er fastholdt i det græske sagn om Athamas. Den 

 anden side, nemlig at sønnen, der ofres, selv er gud, og som 

 den øverste gud, : hvad der hos Semiterne var almindeligt, 

 identificeredes med solen, altsaa var solgud, kommer tilsyne 

 i en anden, vel kjendt græsk gudeskikkelse, — kommer, jeg 

 vil tilføie, helt uventet frem i en populær gudeskikkelse, som 

 man har vænnet sig til at betragte paa en helt anden maade 



