16 



P O. SCHJØTT. 



[No. 7. 



— nemlig Apollo. Det er til denne gud, at jeg nu gaar 

 over. 



Der blev ovenfor omtalt, at der er et kultusbegreb i den 

 græske religion, der danner et bestemt skillemerke imellem 

 det liomeriske Grækenland og fastlandets Hellas, nemlig ka- 

 tharsis, d. v. s. renselse, soning og hvad dertil horer, nemlig 

 forestillingen om og fordringen om sindets renhed. De guder, 

 hvorom disse kultustanker hos Grækerne slutte sig, er Zeus 

 og Apollo, især den sidste, og disse guder ere i denne hen- 

 seende vanskelige at holde ud fra hinanden. Det er navnlig 

 den delphiske gud, der er renselsens gud, samtidig med at han 

 er oraklets gud, men ogsaa som oraklets gud er han vanskelig 

 at skille fra Zeus. Det var efter Grækernes opfatning den 

 øverste gud, der raadede for verdens styrelse, og som igjennem 

 sine orakler meddelte menneskene oplysning om disse sine raad. 

 Derfor heder det ogsaa om den besked, som Apollo gav i 

 Delphi, at den kom fra Zeus, d. v. s. disse to opfattes her 

 som eet. 



Et af Apollos ældste og, som det synes, mest udbredte 

 symboler, d. e. det „Totem" o: dyrebillede, hvorunder guden 

 fremstilledes, før man afbildede ham i menneskelig form, var 

 ulven, der ogsaa er velbekjendt fra den latinske gud Mars's 

 kultus. Men ogsaa Zeus (den lykaiske Zeus) har dette sym- 

 bol — et tegn paa, at disse to guder oprindelig, ialfald tildels, 

 faldt sammen. Hvorfra Apollodyrkelsen kommer, ved vi ikke. 

 Paa Delos var Apollo og Artemis fortsættelse af et orien- 

 talsk gudepar af ukjendt navn. Mod sydost fører sporene 

 til Lykien som Apollos hjem; længere kan vi ikke folge 

 dem. Artemis, hans kvindelige modstykke, antages at være 

 af hittitisk oprindelse — fra Karkemish — , men ogsaa her 

 standse sporene. Her kan imidlertid navnet give os oplysning. 

 Apollon er nemlig den senere form for navnet, tidligere hed 

 han Apollos og endnu tidligere Apellos eller, efter navne- 

 formen Apella-i-on at slutte, Apellas. Jødenavnet Apella hos 

 Horats hænger vistnok sammen hermed. Hos Tyrrhenerne 

 hed han Aplu, i Thessalien, Tyrrhenernes mellemstation paa 



