Bidrag til neiere kundskab om Atlanterhavets rethval, 



Evbalæna biscayensis, Eschricht. 

 Af 



prof. dr. Gustav Guldberg. 



(Foredrag i den mathematisk-naturvidenskabelige klasse d. 25. sept. 1891.) 



I de sidste decennier er vor kundskab om denne hvalart 

 bleven betydelig forøget ved de bekjendte undersøgelser af Cope, 

 Capellini, Gasco, Holder og fremfor alle af Van Beneden, men 

 fremdeles hviler der saa meget ukjendt og dunkelt angaaende 

 denne art, at ethvert nyt bidrag til nærmere karakteristik tør 

 fortjene offentliggjørelse. 



For en del aar siden publicerede jeg en af handling (10) 

 om et fund af nordkaperben fra Hasvik paa Sørøen (Vestfin- 

 marken). Disse hvalben, som allerede S. Nilsson (13) omtaler, 

 laa spredt omkring paa stranden, delvis nedgravet i sanden, og 

 delvis var de bleven anvendt til gjærde omkring stedets kirke- 

 gaard. Nu er de fleste af dem efter sigende samlet sammen og 

 solgt til guanofabriken paa Sørvær. 



Det viste sig, at disse levninger skrev sig fra Hollændernes 

 hvalfangst i det 16de og 17de aarhundrede, hvorom der endnu lever 

 traditioner deroppe. Senere fandt jeg nordkaperben paa Sørvær 

 (Sørøen) og ved Vardø. Muligens er det den samme arts knokkel- 

 levninger, der endnu vidner om tidligere aarhundreders hval- 

 fangst i Karabella paa den murmannske kyst (11). 



Alt dette vidner om, at nordkaperfangsten for flere hundrede 

 aar siden har været drevet ved Norges nordlige kyster. Jeg 



