1891.] 



BIDRAG TIL KTJNDSKAB OM BISCAYERHYALEN. 



5 



rethval. der var fimden dod ved kysten. Thiercelin beretter at 

 have seet i 1862 ved de Cabo-verdiske oer en nordkaper. og 

 South ivell omtaler, at der ved Skotlands kyster i oktober 1872 

 havde vist sig en rethval. Ligeledes omtales 3 strandinger af 

 rethvaler ved de samme kyster til forskjellige tider (1682. 1806 

 og 1872). Den beromte Tarantohval — en 12 meter lang biskayer- 

 hval, der strandede i bngten ved Tarent den 9de febr. 1877 — 

 beskreves af prof. Cappelini og af prof. F. Gasco (8). Skelettet er 

 opbevaret i Xeapel, og dette var det første af et nogenlunde 

 voxent dyr, som man besad her i Europa. I det folgende aar 

 (d. Ilte febr. 1878) fangedes et meget større individ (48 fod 

 langt) ved de spanske kyster mellem Guetaria og Zarauz, hvis 

 skeiet opbevaredes i St. Sebastian. I 1880 strandede ifølge P. 

 I. Van Beneden et individ af samme art paa kysten af provindsen 

 Galicien (Xord-Spanien), hvis skeiet er opbevaret i museet i 

 Santiago. Det har tilhørt et overmaade stort individ — 18 meter, 

 hvis bestemmelsen af arten er rigtig. Derom kan man nemlig 

 nære nogen tvil, al den stund Paz Graélls i sit arbeide 1 om hvaler, 

 hvori opregnes de spanske museer, hvor skeletter af denne art 

 findes, kun omtaler et skeiet af Balænoptera musculus af 19,88 

 meters længde i Santiago. Den samme forsker beretter forresten 

 at have seet flere biskayerhvaler paa havets i 1882. I 1884 fik 

 man atter i St, Sebastian visit af den samme hvalart, men indi- 

 videt drog sin vei igjen. Mariano de la Paz Graélls fortæller, 

 at fiskerne i Zarauz forsøgte i 1885 at gjøre fangst paa de indi- 

 vider, der besøgte deres kyster, men uden resultat. 



I 1887 blev der fanget en biskayerhval ved Azorerne. I 

 det sids te tiaar synes den saaledes ikke at have været ganske 

 sjelden ved de europæiske kyster. Hvorvidt dette kan tydes 

 derhen, at den virkelig er bleven hyppigere i de senere aar, 

 eller at man kun er bleven mere opmærksom paa den i den 

 sidste tid, er ikke godt at afgjøre med sikkerhed. Dog synes 

 det som om den er bleven hyppigere i de sidste tiaar, naar man 

 sammenligner antallet af strandede individer og iagttagelser fra 



M. P. G-ratlls: Las Ballenas en las oceanicas de Espafia, Madrid 1889. 



