14 



E. COLLETT. 



[No. 11. 



Øjet 1 omkring 5 Gange (4,7—5,5) i Hovedlængden, og kortere, 

 end Iste Dorsalstraale, lig eller mindre, end Inter arb italrummet. 



Overkjævcn naar tillage næsten til Ba granden af Øjet. 



Legemshøjden omtr. 5 3 /é Gange i Totalt. 



Anus noget nærmere Slutningen af Analen, end Snudespidsen. 



Halerodens Eøjde omtr. 3*/ 2 Gange i Hovedlængden, og ikke 

 fuldt 2 Gange i Grundlinien af 1 D. 



Grundlinien af Iste Dorsal længere, end dens Af stand fra 

 Øjet, og knapt 2 Gange i Hovedlængden. 



Iste Dorsalstraale noget forlænget, lidt længere, end Øjet. 



Farven ensartet rødgraa. 



2 D. 54—59; A. 45-46 (43—48); P. 22-24; V. 8. 

 Hab. Grønland; Beeren Biland; Færø-Canalen. 



Denne Art er oprindelig kjendt under et Manuscript-Navn i 

 Kjøbenhavns Musæum, tilhørende 4, ved Grønland i Aarene 1823— 

 1841 erholdte Individer („ Motella reinhardts, Kr.). Tiden for 

 dette Navns Anbringelse kan ikke nøjagtigt angives, men er 

 omkr. 1852. Under dette Navn er Arten gjentagne Gange senere 

 opført i forskjellige Fortegnelser over Grønlands Fiske, men 

 nogen Beskrivelse af Arten forelaa ikke, før i 1878, efterat jeg 

 ved Prof. Lutkens Velvilje havde havt Anledning til at under- 

 søge disse Typ-Exemplarer i Musæet i Kjøbenhavn. 



En Yngélform fra Grønland af en Gnus, der maaske har 

 været denne, er dog allerede i 1835—36 af Reinhardt beskrevet 

 under Navn af Motella argentata; og hvis fremtidige Under- 

 søgelser kunne bringe denne Antagelse til Vished, vil Artens 

 rette Navn være 0. argentatus, (Eeinh.) 1835— 36. 2 



Senere er 0. reinhardti gjenfundet i Juli 1878 i et Par 

 udvoxede Exemplarer i Havet vestenfor Beeren Eiland af den 

 Norske Nordhavs-Expediton, og i August 1880 i adskillige Indi- 

 vider i Færø-Canalen af „Knight-Errant"-Expeditionen. Samt- 



1 Hos Ungerne er Øjet relativt større, og indeholdes (hos et Ind. med en 

 Totall. af 95 mm.) 4,4 Gange i Hovedlængden. 



2 Denne Yngélform, og dens Forhold til de 2 Arter 'O. reinhardti og 0. ensis 

 er udførligt behandlet afLiitken i 1881 i hans ovenciterede Arbeide (p. 237). 



