17 



ellipsoid (vi vil forestille os den som en Vertikalaxe). 

 Samtidig blev der ogsaa at gjere en Indskrænkning: at 

 Træghedsmomenterne for hver af de to andre (horizontalt 

 liggende) Hovedaxer relativt til det faste Punkt skulde 

 være ligestore, A lig B. 



* * 

 * 



I begge disse Tilfælder lestes Problemet ved Hjælp af 

 de saakaldte 6 Funktioner, der ved Behandlingen af de 

 elliptiske Funktioners Theori var bleven særlig fremholdt 

 af Jacobi som et frugtbart Forenklingsmiddel under Under- 

 søgelserne. 



Den Tanke frembød sig da, om man ikke gjennem en 

 Benyttelse af de høiere Ø-Funktioner, om man ikke gjennem 

 Theorien for de ultraelliptiske Funktioner skulde kunne 

 naa frem til en fuldstændigere Løsning af Rotations- 

 problemet. Og det er dette, som Fru Kowalevski foresatte 

 sig, og virkelig gjennemførte, gjennemførte saa, at der nu 

 ogsaa foreligger et tredie og vanskeligere Tilfælde, hvor 

 Integrationen lader sig udføre og Fænomenet klargjøres. 



Tyngdepunktet skal da ikke engang være bundet til at 

 ligge paa en Hovedaxe; det skal ligge paa et Plan, dog et 

 Hovedplan; men begge Axer i dette Plan (som vi vil fore- 

 stille os som et Horizontalplan) skal være ligestore : Træg- 

 hedsmomenterne A og B altsaa som i det Lagrangiske Til- 

 fælde atter lige. Men til Gjengjæld for at Tyngdepunktet 

 nu har en friere Stilling, paa et saadant Horizontalplan, 

 mod før blot paa den vertikale Axe, skal da ogsaa Værdien 

 af det tredie Træghedsraoment partikulariseres : vælges lig 

 det halve af A eller B. 



Jeg skal ikke videre fortsætte med Beretninger om 

 Aanden og Arten af de Arbeider, hvormed hun har været 

 beskjæftiget. 



2 



