15 



/>, Temperaturen T og Mængderne x og y\ disse Funk (ioner kan 

 skrives : 



»^(*+iyf(p, ivf) (i5) 



W=tx + 2j)F( P ,T,£) (16). 



Staar Forbindelsen i Begreb med at dekomponeres, saa kan 

 følgelig samtidig under samme Tryk og Temperatur baade For- 

 bindelsen beståa og de ved Dekompositionen fremkomne Produk- 

 ter. Denne Overgangstilstand, hvori Forbindelsen befinder sig, 



er nu bestemt ved en egen Ligning mellem p, T og ^ og kan 



skrives : 



P = 9(r,f) (17). 



Denne Ligning bestemmer følgelig Grændserne for en For- 

 bindelses Existence, paa samme Maade som Ligning (7) bestemte 

 Grændserne for et Legemes Bestaaen i en bestemt Agregattilstand. 

 Har man f. Ex. kulsur Kalk (Ca C0 3 ), saa vil Kulsyren ved en 

 bestemt Temperatur og et bestemt Tryk udtræde af Forbindelsen ; 

 Vanddamp (H 2 0) vil ved en bestemt Temperatur og et bestemt 

 Tryk spalte sig i Vandstof og Surstof. En Saltopløsning vil ved 

 en bestemt Temperatur og et bestemt Tryk forandre sin Sammen- 

 sætning derved, at enten Salt vil udkrystallisere, og den siges da 

 at befinde sig ved Mætningspunktet ; eller derved, at Våndet ud- 

 krystalliserer som Is, og den siges da at befinde sig ved Fryse- 

 punktet; eller derved, at Våndet udtræder i Dampform, og den 

 siges da at befinde sig ved Kogepunktet. 



Betragtes alene det Tilfælde, at Forbindelsen er af den Be- 

 skaffenhed, at Bestanddelene A og B udtræde enten hver for sig 

 eller i Forening, saa kan man adskille følgende Maader, hvorpaa 

 en chemisk Forbindelse dekomponeres. 



1) Den ene af Bestanddelene udtræder delvis a f 

 Forbindelsen, og den tilbageblevne Rest af Forbindelsen har 

 en ny fra den oprindelige forskjellig Saminensætning. Denne 

 Maade tinder fornemmelig Sted ved de ubestemte chemiske For- 

 bindelser, f. Ex. Saltopløsninger, hvoraf enten Salt udtræder 



