17 



Hjælp af den anden Hovedsætning i den mekaniske Varmetheori, 

 idet man tænker sig, at Forbindelsen, naar den staar i Begreb 

 med at dekomponeres, undergaar en Carnotsk Cirkelproces. 

 Man anvender følgelig Ligning (4), hvor dQ betegner den Var- 

 memængde, som maa tilføies Forbindelsen, naar den delvis de- 

 komponeres, og det hele System ved konstant Temperatur udvi- 

 der sit Volum om du. Denne vigtige Anvendelse af den anden 

 Hovedsætning paa de ubestemte chemiske Forbindelser er først 

 bemærket af Kirchhoff, 1 der ogsaa har specielt behandlet For- 

 dampning af Saltopløsninger og Vædsker, hvori Gaser ere absor- 

 berede samt Blandinger af Svovlsyre og Vand. 



IV. Theorien for Saltopløsninger. 



Det er bekvemmest først at behandle Saltopløsninger, da man 

 for de sædvanlige forekommende Forhold kan sætte Saltdampenes 

 Spændkraft ud af Betragtning og alene tage Hensyn til Våndet 

 ved Fordampningen. Endvidere vil vi antage, at det al tid er et 

 vandfrit Salt, som udkrystalliserer 5 som tidligere bemærket, kan 

 man ogsaa behandle de vandholdige Salte efter de samme Regler, 

 naar man blot betragter dem indenfor de Grændser, hvor Opløs- 

 ningen kan ansees som sammensat af Vand og Salt medKrystal- 

 vand. En Saltopløsnings Ligevægt vil forstyrres paa en af føl- 

 gende 3 Maader: 



1) Våndet udtræder i Dampform; Opløsningen befinder sig 

 ved Kogepunktet. 



2) Våndet udtræder i fast Form; Opløsningen befinder sig 

 ved Frysepunktet. 



3) Saltet udtræder i fast Form; Opløsningen befinder sig ved 

 Mætningspunktet. 



I det følgende betragtes en Saltopløsning, der bestaar af <r k 

 Vand og y k Salt, og hvis Sammensætning altsaa angives ved For- 

 holdet Grændserne for denne Opløsnings Existence er derfor 

 bestemt ved 3 Flader. Atsættes paa den ene horizontale Axe 



1 Annalen der Physik und Chemie von Poggendovf. Bd. 103. 104. 

 Vidensk.-Selsk. Forh. 1870. 2 



