52 



net, saaledes dyppes jeg ikke i Hawandet, naar det øvrige Red- 



Ant.4.skab udfører sin Gjerning i Havets Dyb. Umuligt er det for en 

 svigefuld Borger blandt brave Mænd at udtale et kraftigt Ord. 

 Men alligevel øver han logrende for alle med megen Iver sin sne- 

 dige Kunst. Ei deler jeg hans Frækhed. Velvilje være mig kjær. 

 Men mod min Fiende vil jeg som en Fiende gjøre Angreb paa 

 Ulvens Viis, trædende skråa Veie snart hist, snart her. Den 

 sanddru Mand er for enhver Statsform den ypperste, saavel under 

 Enevælde, som naar den tøilesløse Hob, som naar de vise styre 



Ep. 4. Staten. Men man maa ikke stride mod Forsynet, som snart hol- 

 der hines Sag oppe, snart giver disse stor Hæder. Dog ikke en- 

 gang dette tilfredsstiller de misundeliges Sind. Slæbende paa en 

 altfor stor Maaleline, fæste de i sit Hjerte et smertefuldt Saar, før 

 de opnaa, hvad de tænke i sit Sind. Men det bedste er at tage 

 paa Nakken og bære med Lethed sitAag; at stampe mod Braad- 

 den er en farlig Vei. Men mig behage det at færdes blandt de gode. 



v. s. Ayavalfft X 6 P a * overs, af Boeckh med tenera manu sive leni- 

 bus manibus, og han bemærker: Recte monet Gedikius hane vic- 

 toriam pullis equinis non equis perfectis paratam esse, non quod 

 7T6)Xcj£ appellat poeta sed quod de domitis et formatis tenera manu 

 Dianæ ope dicit. Heraf drages da videre Slutninger med Hensyn 

 til Stedet, hvor Seieren tæukes vunden. Men ayavai kan intet 

 Hensyn have til Hestenes Alder. Det ud trykker en Egenskab 

 nødvendig for Hænder, som holde Tøiler overhoved, og omtrent 

 det samme som i en anden Forbindelse det Quinctilianske y mollis 

 articulus." Naar vælige Heste styres og især dresseres, maa dette 

 ske med en blød og flin, eller som vi sige «let -4 Haand. 



V. is. jcpo 5o(U»v. Efter Boeckh: aut in viis locisque publicis, ubi 

 virgines parthenia canant et choreas agunt, aut pro foribus ubi se- 

 dentes puellæ vespertinis sese cantileuis oblectant. Hvorledes det 

 første kan passende kaldes ~zo 6cu.(ov, er ikke let at indse; hvad 

 det andet Alternativ angaar, saa stemmer det vistnok med den 

 Skik, som nu raader i den græske Del af Orienten, at Kvinderne 

 om Aftenen sidde samlede i Klynger foran Husets Dør, men om 

 det passer til Forholdene i Oldtiden, er en anden Sag. Heller ikke 



