55 



lighed og Digterens Inspiration fra oven, — hvorved han altsaa 

 efter græske Forhold faar en Analogi med de gammeltestament- 

 lige Profeter, der ogsaa udtalte haarde Sandheder, der kunde 

 taales, fordi de kom fra en høiere Magt, — maa man fastholde for 

 at kunne forståa Stedet, der vistnok efter vore Anskuelser om en 

 Hofdigters Forhold til Han&Majestæt er uforklarligt. Imidlertid sy- 

 nes Pindar sig selv her at være gaaet til den yderste Grændse og 

 advarer sig selv, idet han bryder af, med Archilochos' Exempel : 

 Vogt Dig, at ikke din Sandhedskjærlighed udarter til Smædesyge, 

 saa at du istedetfor Venskab, som nu tildeles Dig af Guder og 

 Magthavere, høster Fiendskab, istedetfor Penge o: Betaling for dine 

 Digte, kun høster Armod som Archilochos. Men Visdommens Frugt 

 er Rigdom, d. v. s. den Maud, der er heldig stillet, har gode For- 

 bindelser, rige Venner som jeg, og dertil er Skald (juv rjy/x. ~ot 

 [j.ou), bør drage Fordel deraf til at berige sig, men dette sker 

 kun ved Evne til at „sno sig", ved praktisk Kløgt, ved at undgaa 

 at støde an. go^ol altsaa her Snildhed, Forfarenhed udi Livets 

 praktiske Forhold. Saadan er da Stedets Mening og det en me- 

 get prosaisk Mening. Men man skal lægge Mærke til, at de græ- 

 ske Digtere fremfor alt andet ere sande, Sandheden gaar dem 

 over Poesien, eller rettere, de ere saa sikkre paa sig selv, at de 

 ej tro at vinde noget ved at lægge paa Sminkens uægte Farve. 

 Den moralske Pertentlighed, som ej tør glæde sig over dette Livs 

 Goder, er dem, som Grækerne overhoved, ganske fremmed, og 

 at turde vedkjende sig, hvad der er Bevis, om ikke paa menneskelig 

 Skrøbelighed, saa dog paa almenmenneskelig Ufuldkommenhed, 

 som ingen gaar fri for, vidner ej om moralsk Fordærvelse, men 

 just om moralsk Sundhed. II. 9. 598 foreholder Phønix Achilleus 

 ved Meleagros Exempel de slette Følger af Stivsind. ro 5'cuxst'.. 

 5wp' srsXscaav TtoXXa ts xai x a ?'- £VTa xaxov S^trjvs xai avrwc. Lige- 

 som Phønix der er bange for, at Achill skal tabe sin Helteløn, 

 saaledes er Pindar her bange for, at han skal tabe sin Digterløn, 

 thi han yndede ikke at være Digter gratis, ligesaalidt som de 

 homeriske Helte yndede at være Helte gratis. I den anden Isth- 

 miske Ode, i Begyndelsen, betegnes det som det almindelige paa 



