56 



Digterens Tid, at Betaling ydedes for Digte, idet Pindar tillige 

 med et Suk mindes de gamle Tider, da Musen ej var kjær i Vin- 

 ding eller Leietjenerinde, og da Sangerens Stemme ej var forsøl- 

 vet, ofr. ogsaa Pyth. XI. 41. At det samme eller et lignende For- 

 hold ogsaa har fundet Sted ligeoverfor Hiero, er derfor mere end 

 sandsynligt, og hvad Xenophon lader Hiero sige i Dialogen af 

 samme Navn Cap. 1. 13 om de Kunstneres store Fordringer, der 

 komme til Magthaverne for at fremvise sin Kunst, har sikkert sin 

 Rod i virkelige Forhold. 



v. 62. éuavfrsa oroXov „i Triumfator-Tog" om Foredragets pragtfulde 

 Fylde paa Grund af det taknemmelige Stof, ligesom Hor. Sal. 1. 

 7. 8 equi albi om Tungefærdighed. 



v. 67. w Jeg sender Dig dette Digt som en anden Vare uden at bringe 

 den selv," heri ligger rimeligvis en Undskyldning for, at han 

 ikke selv er Overbringeren og ikke følger Indbydelsen. 



v. 72. ysvot' oloc som ^axftov, viis dit sande Væsen efter at have høstet Er- 

 faring. Pindar appellerer fra den ved Øretuderes Smiger fordærvede 

 Hiero til hans eget ædle Naturel. Hvad det er for en sørgelig Erfa- 

 ring, han har gjort, vide vi ikke, maaske sigtes herved til det aabne 

 Brudd med Polyzelus, fremkaldt ved Bagvaskere, som havde næret 

 Fiendskab mellem dem. Udtrykkets Korthed og den Almindelig- 

 hed, hvori det er holdt, uagtet der henpeges paa noget (os ukjendt) 

 specielt, er ganske i den Pindariske Muses Aand og i Overens- 

 stemmelse med detovf. P. V. 81 udtalte Princip: tuoMwv xs ''para au v 

 Tavuetv sv ppa^et o: at antyde Tankerne, ikke udføredem. Dette 

 forekommer mig at være en simpel og klar Mening a f de omtvi- 

 stede Ord og en Fortolkning, som har den Fordel ej at gjøre 

 Vold paa Grammatiken. De følgende Ord xaXoe toi etc. staa 

 utvivlsomt for at betegne ironisk Ros og derigjennem falsk Smi- 

 ger, saaledes som det er gjengivet i Oversættelseu efter O. Muller. 



v so. PaTCT''£6) har dobbelt Betydning ligesom vort J? dyppe", J ) væde, 

 2 ) gjennemhegle. Meningen af Vers 78 — 80 er vel den: Et ube- 

 tvingeligt Onde for alle Parter erØretuderi; mig skader det ikke, 

 fordi jeg er fraværende, og jeg ønsker heller ikke i Nærheden at 

 lære det at kjende. xpaxoaov cfr. Ar. Ranæ 97. p%a ysvvaiov, 



