82 



ved den til Ukaisir (en Afgud) indviede Offersteen og ved det 

 hellige Sted, hvor Forhovedets Haar med sammes Utøi bliver af- 

 skaaret. Man afskar ogsaa sit Haar til Ære for Guden Manåt. 1 



Disse Exempler paa den Vigtighed, man i Østerland tillæg- 

 ger Haar og Negler, i Forening med den Kjendsgjerning, at vore 

 hedenske Forfædre fra Asien medbragte mange andre Skikke, 

 synes mig tale mere for Jakob Bjerkedals Mening end for Biskop 

 Neumanns. Hvorvidt den formeentlige Helligdom er bleven be- 

 nyttet til at modtage det Haar, man af unge Mennesker i en vis 

 Periode af deres Liv afklippede, eller om Haar og Negler ved 

 andre Anledninger der ere nedlagte, derom kan man ikke have 

 nogen Mening, saalænge nærmere Oplysning savnes. 



Det burde fortjene en Undersøgelse, hvorvidt et høit til Fjelds 

 i Bohuslehn beliggende Steenhuus har noget tilfælles med det paa 

 Folden Fjeld. Om hiint heder det i Holmbergs Bohuslåns Beskrif- 

 ning, 2den Udgave, 3die Deel, S. 43> hvor Talen er om Alderdoms- 

 levninger i Forshålla socken : „Den" s. k. Linjerns kyrka långst 

 uppe i fjellet skall bestå af grunmuren til et litet fyrkantigt sten- 

 hus, hvilket almogen tror vara bygdt af troll." 



1 Krehl, Ueber die Religion de?* vorislamischen Araber. S. 13. 14. Endnu i vore 

 Dage sætte Mohammedanerne megen Lid til Kraften af hellige Mænds Haar. 

 Saaledes beretter Wambéry (Reise in Mittelasien, S. 170) om Ti murs forfaldne 

 Gravminde i Samarkand: „Ganz in der Hohe an die Seite der Kuppel ist eine 

 Art Knåuel aufgehångt, das Muy Scadet (Haare aus dem Bart des Propheten) 

 enthalten und die von allen Sciten gesprungene Kuppel schon jahrclang vor dem 

 Einsturz geschiitzt haben zoll." 



