282 



purne, hvirvlende Flamme Klippestykker i Havets dybe Flade 

 med dronende Larm. Men hint Uhyre opsender Hephaistos' ræd- 



Ant 2. somme Strømme, et Jertegn vidunderligt at se, og et Vidunder 

 ogsaa at høre af dem, som drage forbi, hvordan han er bundet 

 i Ætnas skovklædte Toppe og dets Grund, og Dækket, der gnaver 

 ham, trænger ind i hele hans Ryg, der hviler derunder. Det 

 være mig forundt at behage, o Zeus! Dig, som raader over dette 

 Bjerg, den frugtbare Jords Pande, med hvis Navn den derefter 

 opkaldte, nærliggende By blev hædret af sin berømte Stifter, og 

 paa Banen i de pythiske Kamplege udraabte Herolden hans Navn, 



E P- 2 - idet han tillyste den seiersmykkede Hiero Prisen for Vognløb. 

 For dem, som med Skibe befare Havet, er det — fra Guderne — 

 den første Gunst, at der ved Reisens Begyndelse sendes dem gun- 

 stig Bør. Thi dette er dem et Pant paa, at ogsaa i Enden et 

 større Held paa Hjemveien vil blive dem tildél. Saaledes slutte 

 vi ogsaa under dette Seirens Held og nære den Tro, at Hiero for 

 Fremtiden vil blive berømt ved Seierskrandse for Heste og navn- 

 kundig ved Feste, der feires med Sang. OPhoibos! hvis Hjem er 

 Lycien, som hersker over Delos og elsker Parnassets kastaliske 



Str. 3. Kilde: Du ville lægge Dig dette paa Sinde og Trivsel til Lan- 

 dets Befolkning. Thi fra Guder komme alle Kræfter til Menne- 

 skets Dyd ; af dem skjænkes Visdom i Raad, mægtig Daad og 

 veltalende Tunge. Men idet min Hu staar til at prise hin Mand, 

 haaber jeg, at jeg ikke, ligesom udenfor Maalet, skal slynge det 

 kobberbeslaaede Spyd, som jeg svinger i min Haand, men at jeg 

 i langtrækkende Kast skal beseire mine Modstandere; gid saa- 



Ant.3.sandt den Tid, som er ham beskaaret, maatte skaffe ham Livslykke 

 og rige Besiddelser og bringe ham Glemsel for sine Smerter. 

 Tilvisse skulde den da gjenkalde i hans Erindring, hvilke Kampe 

 i Slag han bestod med standhaftigt Sind, da ved Gudernes vise 

 Raad de vandt sig Hæder saa herlig, som ingen af Hellenerne 

 plukker den. hans Rigdoms stolte Krans. Men nu blev han paa 

 Philoktets Vis ført i Feldten. Thi ofte maa selv den stormodige 

 Mand tvungen af Nød logre for den, han ej har kjær, og man 



Ep. 3. siger jo, at de gudlignende Helte kom for at søge paa Lemnos 



