284 



Ant. 5. det gode. Styr dit Folk med Retfærds Ror og smed din Tunge 

 paa Sandheds Ambolt. Selv om et ringe Ord undslipper Dig, 

 ansees det for stort, naar det er fra Dig. Du er Manges Herre. 

 Mange Vidner for begge er der, som vinde Tiltro. Men hvis Du 

 ynder altid at høre et godt Eftermæle, saa lad ikke din gavmilde 

 Haand for snart trættes. Lad, som en Høvedsmand ombord, Seilet 

 fyldes af Vinden. Lad Dig, o Kjære, ej besnære af indsmigrende 



Ep. 5. Hofmænds List. Rygtets Lovord, som lever efter Døden, er det 

 eneste, som melder de bortgangne Mænds Vandel til Omtale i 

 Prosa og Sang. Ej dør Krøsus' vennesæle Mildhed. Men ham, 

 som ubarmhjertig i Sind brændte i den kobberne Tyr, Phalaris, 

 forfølger et i enhver Henseende fordømmende Eftermæle, og ej 

 modtage ham Harperne i Hallen til yndigt Samfund med Dren- 

 genes Sang. At nyde Lykke er Livets første Kamppris, at høste 

 Ros den anden Lod. Men den, der træffer paa og opnaar begge 

 Dele, har modtaget Lykkens høieste Krands. 



Anden Pythiske Ode. 



Str. i. Syrakus, Du mægtige Stad, indviet til den kampelskende 

 Ares, Du krigslystne Mænds og Hestes guddommelige Fostermo- 

 der. Til Dig fra det straalende Theben kommer jeg, medbrin- 

 gende denne Sang som Bud om det dundrende Firspand, seirende 

 ved hvilket den vognrige Hiero smykkede med skinnende Krandse 

 Ortygia, den Floderne elskende Artemis' Hjem. Thi ej uden hen- 

 des Hjælp tæmmede han med let Haand Folerne med brogede 



Ant.2. Tøiler. Thi den pilesendende Mø lægger med begge sine Hænder 

 tilligemed Hermes, Kamplegenes Beskytter, paa Hestene det blanke 

 Smykke, naar Herren for den glattede Karm og den Tøilerne 

 adlydende Vogn spænder de vælige Heste, idet han paakalder 

 den Treforken svingende, vidt og bredt mægtige Gud. Men snart 

 til én Fyrste, snart til en anden indvier Digteren sin skjøntly- 

 dende Sang som Belønning for hans Dyd. Om Kinyras tone ofte 

 Kypriernes Sagn, ham, hvem den guldlokkede Apollo elskede af 



Ep i. hele sin Hu, Aphrodites fromme Præst; men Tak, der følger som 

 Belønning for venlig Daad, tilskynder dem dertil. Men Dig, o 



