288 



Ant. 2. og besvige det kan Ingen, enten Gud eller Dødelig, hverken ved 

 Raad eller Daad. Og da, som han fornam Eilatos' Søns Ischys' 

 bolerske Leie og ryggesløse Svig, sendte han sin Søster fnysende 

 af ubetvingeligt Vredesmod til Lakereia. Thi Pigen boede ved 

 Skrænterne af den bøbeiske Sø. Men en fiendtlig Guddom styr- 

 tede hende i Ulykke og betvang hende, og mange af Naboerne 

 delte hendes Lod og døde sammen med hende; thi Ilden, som fra 

 én Gnist antænder Bjergat, kan ødelægge megen Skov. Men 



Ep. 2. da Slægtningerne lagde Pigen paa Baalet, optaarnet af Véd, og 

 Hephaistos 1 mægtige Lue omgav hende, saa talte Apollon: „Ej 

 længer vil jeg bære over mit Hjerte at dræbe min egen Æt ved 

 den ynkeligste Død i Forbindelse rned Moderens tunge Ulykke." 

 Saa talte han, og med det første Skridt kom han til og rev Barnet 

 fra Liget — men for ham aabnede sig det brændende Baal — og 

 han bar det hen og overgav det til den magnetiske Kentaur, for 

 at han skulde oplære det i at helbrede de smerterige Sygdomme. 



Str.3. Dem altsaa, som kom til ham, plagede af Saar. Naturens eget 

 Verk. eller trufne i sine Lemmer af det skinnende Kobber eller 

 udslyngede Stene, eller hvis Legemer herjedes af Sommerens 

 Brand eller Vinterens Kulde, sendte han bort befriede, enhver for 

 hans Sygdom, idet han behandlede nogle med dulmende Trylle- 

 formler. andre med milde Drikke, men atter andre helbredede 



Ant .3. han ved Operationer. Men Vindesyge fængsler selv den vise. 

 Guid frembudt i Haanden bevægede ved den store Gevinst ogsaa 

 ham til at frelse fra Døden en Mand, som allerede var dens Bytte. 

 Men nu slyngede Kronos' Søn med sineHænder sin Straale igjen- 

 nem begge og tog hurtig Aandedrættet ud af deres Bryst, og det 

 funklende Lyns Nedslag bragte dem Døden. Men kun hvad der 

 er tilbørligt bør man søge at opnaa af Guderne i sit dødelige 

 Sind, idet vi erkjende det, som ligger os nær, hvordan vort ViL 



Ep. 3. kaar er. Ej, o kjære Sjæl, attraa Du et udødeligt Liv, men brug 

 — til Buuds — Midler, som føre til Maalet. Men hvis den sin- 

 dige Cheiron endnu boede i sin Hule og min honningtonende Sang 

 som en Elskovsdrik kunde vække Kjærlighed i hans Bryst, da 

 vilde jeg overtale ham til ogsaa nu at sende brave Mænd en Læge 



