304 



Ep. 4. synes han i manges Øine at være blandt Daarer vis til at ruste 

 sit Liv med den rette Kløgts snilde Raad. Men det ligger ikke 

 i Menneskets Magt. En Guddomsmagt yder det, idet den snart 

 stiller én høit — og over andre — snart en anden lavt under en 

 Herres Haand. Men i Megara har Du vundet Hæder, og i Mara- 

 thons dybe Dal og i Heras Kamplege i dit eget Land har Du 



Str. 5. ved din Kraft tre Gange vundet Seier. Gram i Hu kastede Du 

 Dig fra oven over fire Modstandere, hvem ej en lige forønsket 

 Hjemkomst fra de pythiske Lege blev beskaaret, og heller ikke 

 vakte den søde Latter deres Glæde, da de vendte hjem til sin 

 Moder. Men undgaaende sine Fiender skjule de sig i de ubefær- 



Ant.5. dede Gader, trufne af Sorg over sit Uheld. Den, der nys har 

 vundet et Gode, hæver sig i sin Stolthed med stort Haab i Modets 

 høitflyvende Tanker, og hans Sind er over hans Rigdom. I kort 

 Tid voxer de dødeliges Fryd, og saaledes falder den ogsaa til 



Ep. 5. Jorden, rystet af en fiendtlig Vilje. I Døgnets Børn ! hvad er 

 man? hvad er man ikke? En Skygges Drøm er et Menneske. 

 Men naar Glands kommer som Gave fra Guderne, da bo Menne- 

 skene i straalende Lys og behageligt Liv. Ægina, Du kjære Mo- 

 der, med Frihed i dit Følge, frelse Du denne By tilligemed Zeus 

 og den Herre Aiakos og Peleus og den gode Telamon og Achilleus. 



Niende Pythiske Ode. 



Str i. Den pythiske Seierherre med det kobberne Skjold vil jeg, 

 ledsaget af Chariterne med de folderige Gevandter, prise for 

 alle, Telesikrates, den lykkelige Mand, en Pryd for det hestetum- 

 lende Kyrene, hvem fordum Latos haarfagre Søn bortførte fra 

 Pelions stormomsuste Kløfter og bragte i sin gyldne Vogn den 

 kjække Mø didhen, hvor han gjorde hende til Herskerinde over 

 det hjorderige og saare frugtbare Land, for at hun blomstrende 

 skulde bebo det faste Lands tredie Rod, det yndige Libyen. Men 



Ant.i. Aphrodite, med de sølverne Fødder, modtog den Deliske Gjæst, 

 idet hun berørte den guddommelige Vogn med let Haand, og over 

 det glæderige Leie bredte hun yndig Blyhed, idet hun i et fælles 

 Ægteskabs Forening sammenføiede Guden ogPigen, der var Dat- 



