330 



Den bedste Maade at gjøre Fiskens og Vegetabiliernes nutritive 

 Salte og de øvrige i Vand opløselige Stoffe nyttige paa maatte, 

 saavidt jeg forstaar og har erfaret, være til Kogningen at brage 

 Damp- thi herved vil paa Grund af Trykket forholdsvis lidet ud- 

 trækkes af Fødemidlernes Bestanddele, og hvnd der udkommer 

 vil med Nytte kunne anvendes til Supper, Stuvninger og deslige. 

 Paa denne Maade kogt beholder ogsaa Kjødet det meste af sine 

 vigtige Bestanddele, og det bliver mere mygt, fordi Fibrin og 

 Albumen ikke ved denne Kogning blive saa haarde som ved 

 Kogning i Vand. 



Af ikke ringe Vigtighed saavel i diætetisk som oeconomisk 

 Henseende er det, at vort Fødesæt er saa sammensat, at Orga- 

 nismens Assimilisationskraft ikke kommer tilkort under Arbeidet, 

 fordi enkelte for en fuldkommen Fordøielses- og Ernæringsproces 

 nødvendige Stoffe mangle eller ere i for ringe Mængde tilstede. 

 En enkelt Substants, — hvor nærende den end er, seet fra et 

 chemisk Standpunkt, — vil let blive mere eller mindre ufordøielig 

 eller modbydelig for baade Mennesker og Dyr, naar den ikke 

 blandes med andre Stoffe. Liebig har saaledes, ved at omhandle 

 Kjødextraktets Tilberedelse, bemærket, at alle de Albuminater, 

 der falde af under Beredelsen, og som beløbe sig til Tusinder af 

 Centnere, ere ubrugbare som Næringsmiddel. Hunde ville ikke æde 

 dem, og de have ingen Værdi. I dette Punkt synes det dog, som 

 at Liebig har dømt ensidigt, hvilket paavises i det ovennævnte 

 Arbeide fra Bonn. Ved Tilsætning af Salte, nemlig Chlorkaliurn 

 og phosphorsurt Kali, har det nemlig vist sig, at disse tørre Æg- 

 gehvideforbindelser baade fordøies og nære godt. 



Den Yttring, at den store Masse Albuminater er ubrugbar 

 som Fødemiddel, stemmer forresten heller ikke med de af Liebig 

 ellers gjorte Iagttagelser om Saltenes store Betydning som For- 

 døielsesmiddel for den dyriske Organisme. Han har exempelvis 

 oplyst os om, at 74% af den albuminøse Føde i Hvedestraaet, 

 51 % i Havrestraaet, 49 % i Thimoteihø og 40 % i Enghø gaar 

 ubrugt bort af Mangel paa Salte. Ogsaa for Stivelsens Vedkom- 

 mende udkræves Salte, hvilket Liebig ligeledes gjør forstaaeligt 



