344 



De svarede : „Naar Døden tidligere tager Nogen til sig, undgaaer 

 han saadanne Prøvelser." Ynglingen sagde: r I enhver Alder 

 rammer dette altsaa En eller Anden? Forestaaer Døden da Alle, 

 og er der intet Middel (il at undgaae den og slippe at komme i 

 saadan Elendighed?" De svarede: ,.I firesindstyve eller ogsaa 

 hundrede Aar naae Menneskene saadan Alderdom, derpaa døe 

 de." (p. 34.) Da den forstandige Yngling havde seet og hørt dette, 

 udstødte han et Suk fra sit Hjertes Dyb og sagde: „Bittert er 

 dette Liv og fuldt af allehaande Smerte og Ubehagelighed, naar det 

 forholder sig saaledes." .... Han spurgte sin før omtalte Lærer, 

 om han ikke kunde skaffe ham en Mand, (p. 35) der kunde op- 

 lyse ham om de Forholde, der vakte hans Bekymring. Men han 

 fik til Svar, at hans Fader havde deels dræbt deels forjaget alle 

 de vise Mænd 



Det altskuende Øie saa ham i denne Nød og besluttede at 

 hjælpe ham. (p. 36.) Der var just i den Tid en Munk, viis og 

 from, som ifølge en Aabenbaring tog verdslige Klæder paa, besteg 

 et Skib og drog til Indien. Her opsøgte han den før omtalte 

 Lærer, hvem han underrettede om, (p. 37) at han havde en sjel- 

 den kostbar Steen, som han ønskede at overlevere Kongesønnen, 

 og bad derfor om Adgang til ham. Efter nogen Underhandling 

 erholdt han denne Adgang. 



Nu følger Beretningen om Prindsens Omvendelse til Christen- 

 dommen og om at det lykkedes ham at omvende Faderen. Han 

 blev siden Konge, men frasagde sigThronen, drog bort, afklædte 

 sig det kongelige Skrud i en fattig Mands Hytte, forærede ham 

 de pragtfulde Klæder, under hvilke han havde et Haarklæde, som 

 Barla'am havde givet ham, og drog ud i Ørkenen til denne. 



Den hermed overeensstemmende buddhistiske Legende lyder 

 saaledes : 



Såkya* Sinka eller Såkya Muni, den buddhistiske Religions 

 store jordiske Lærer, var Søn af Måyå ved Suddhodhana, Radja 

 af Kapila, 1 et lidet Fystendømme i Nærheden af det nuværende 



1 Andre angive Hovedstaden. Kapilavastu. 



