349 



• 



sig i, saalænge den endnu ikke var afskaaren, medens han havde 

 Fødderne staaende paa et slibrigt og upaalideligt Gulv. Medens 

 han derfor ubetænksomt glemte disse saa skrækkelige Syner, hen- 

 gav han sig med hele sin Hu til Sødmen af hiin Smule Honning. 



Dette er en Lignelse om det nuværende Livs forføriske Be- 

 givenheder, som jeg strax skal forklare dig. Eenhjørningen kan 

 være et Billede paa Døden, som stedse forfølger og tragter efter 

 at bemægtige sig Adams Slægt. Hulen er Verden, som er fuld 

 af allehaande Onder og dødbringende Snarer. Men Busken, som 

 uophørligen gnaves af de to Muus, og som han holdt sig i, er 

 Enhvers Livsbane, der forødes og fortæres af Døgnets (to) Tids- 

 rum og lidt efter lidt nærmer sig til Afskjæring. Men de fire 

 Slanger betegne det menneskelige Legems Bestaaen af fire usikre 

 og vaklende Elementer, ved hvis Uorden og Forvirring Legemets 

 Bestaaen opløses. Endvidere er hiin bistre Drage et Billede paa 

 Helvedes frygtelige Bug, der higer efter at modtage dem, der 

 foretrække de nuværende Glæder for de tilkommende Goder. 

 Men Honningdryppet afbilder Sødmen af Verdens Forlystelser, 

 formedelst hvilken man ved at fjerne sine egne Venner ikke til- 



I 



| lader at tænke paa Frelse. 1 



Denne Allegorie gjenfindes i den arabiske Oversætters For- 

 hale til Bidpais Fabler, 2 hvorom Oversætteren, Ahd-Allah Ben- 

 Aimokaffa, (som levede i Midten af 8de Aarh.) beretter, at Per- 

 nens Konge, Nuschirvan, den Retfærdige (regjerede fra 531 til 579), 

 uivde erfaret, at der i Indien existerede en Bog, som var Grund- 

 rolden for al Videnskab, hvorfor han befalede sin Minister Busur- 

 ljemihr at sende en lærd Mand til Indien for at hente Bogen 



1 Den norske Oversættelse lader Manden, som flygtede for det vilde Dyr, (er heitir 

 I| unicornius (?)) springe ud over et steilt Bj erg, hvor han faaer fat i en liden Busk, 

 hvori han holder sig og sætter Fødderne i en liden Klipperift, fra hvilken 4 Ho- 

 veder stikke frem af de giftige Orme, „er heita a latinu aspides." Den latin- 



I- ske Oversættelse har jeg ikke ved Haanden og veed derfor ikke, om Forandrin- 

 gen allerede deri er foretagen. 

 * S. 10 og 11 i min Oversættelse: Calila und Dimna. eine Reihe moralischer und 

 pblitischer Fabeln des Philosophen Bidpai, aus dem Arabischen ubersetzt von C. 

 A. Holmboe. Christiania 1832. 



