377 



da han niaatte grave Kanal eller rettere sagt uddybe Løbet mel- 

 lom Bittersøerne og Suezbugten. De Monumenter, Darius har 

 efterladt sig langsmed Kanalen, vidne endnu om hans Arbeide. 1 

 Men om end Passagen søndenfor Bittersøerne paa Darius' Tid 

 var bleven for grund for Skibe, saa han maatte uddybe den, var 

 den dog dyb nok til at føre det røde Havs Vande ind i Bittersø- 

 erne, og vi antage derfor, at de endog før Darius' Gravning vare 

 fulde af Havvand, saasom han, efter hvad Strabo og Diodor be- 

 rette, ikke turde sætte dem i direkte Forbindelse med Kanalen 

 nordenfor af Frygt for, at Landet skulde oversvømmes af dem. 

 Før Darius' Tid har det samme Forhold mellem Kanalen og Bit- 

 tersøerne fundet Sted. Disse stode i naturlig og fuldstændig For- 

 bindelse med det røde Hav, hvis Vande fyldte dem ganske, og 

 Kanalen nordenfor var af Neko og de tidligere Faraoner, som 

 have gravet paa den, kun ført hen til, i Nærheden af, men ikke 

 helt ud i dem. 



Paa denne Maade kunne vi forklare os, at Bittersøerne be- 

 tragtedes som henhørende til det røde Hav, som dettes inderste 

 Bugt; thi hvad enten de, saaledes som Tilfældet var før Darius' Tid, 

 stod i naturlig Forbindelse med det røde Hav, eller, hvad var Tilfæl- 

 det efter hans Tid, i kunstig Forbindelse derfried, maatte da paa 

 Grund af sit store Omfang tage sig ud for Øiet som en Del af Havet. 



Ved Hjælp af denne Opfatning kunne vi forståa, hvorledes 

 Heroopolis, hvis Beliggenhed uafhængig deraf er bleven bestemt, 

 kunde ligge paa Nordsiden af Bittersøerne, hvorledes den indre 

 Bugt af det røde Hav tiltrods for denne Beliggenhed kunde kal- 

 des sinus Heroopoliticus, hvorledes Arsinoé, som laa ved det nu- 

 værende Suez, af Claud. Ptolemæus kunde sættes 30' i Syd for 

 ien heroopolitiske Bugts Nordendc og 40' søndenfor Heroopolis, 

 ivorledes Havvandet lige ned til Darius' Tid kunde staa saa høit i 

 Bittersøerne, at man maatte undlade at føre Kanalen helt ud i 

 lem af Frygt for, at Saltvandet skulde gaa op i den, hvorledes 

 Bittersøerne paa Ptolemæus Filadelfus' Tid endnu kunde have 

 Ittért Vand, Saltvand, men dog blot i ringe Mængde, saaledes 



1 Monatsber. d. Kgl. Akadcmie d. Wissensch. zu Berlin, 1866, S. 284—289. 



