401 



\ 



meren 1868 i høi Grad sønderbru- 

 stet, dannede et vildt Kaos af Iis- 

 blokke. Mellem ef og cd var det 

 bratte Parti paafaldende jævnt, uden 

 Sprækker. Nedenfor cd, paa det 

 fladere Parti altsaa, forekom en 

 Mængde Sprækker, saaledes som 

 Figuren udviser. Strax nedenfor 

 cd havde Sprækkerne Udseende af 

 at-være ny ; og Sprækker opstod 

 der paa dette Sted Sommeren 1868 

 baade under mit og under Hr. C. 

 de Seue's Ophold ved Boiumbræeii. 

 Jo længere ned fra cd, desto ældre 

 saa Sprækkerne ud til at være. 1 

 Dette ledede mig til den Formod- 

 ning, at ingen af Sprækkerne i det 

 bratte Parti gaar over i det fladere 

 Parti, men at Sprækkerne i det 

 sidstnævnte Parti opstaa, blive til 

 strax nedenfor cd og følge med Iis- 

 massen derfra nedover. Derhos 

 forekom det mig, at Aarsagen til bemeldte Sprækkers Oprindelse 

 maatte være, at Iisbræens bratte Parti skyder saa haardt efter 

 dens modstræbende flade Parti, at Iismassen strax nedenfor cd 

 presses sammen efter Længden og udvider sig i Breden og Høi- 

 den, hvorunder den ganske naturligt revner paa Overfladen. At 

 Iisbræens Brede tiltager nedover fra cd er vist. Hvorledes det 

 har sig med dens Mægtighed, kan Ingen sige med Vished ; men 

 efter al Sandsynlighed tiltager ogsaa denne nedover fra cd. 



For at komme efter, om den formodede Sammenpresning og 

 Udvidelse af Iismassen gaar for sig paa bemeldte Sted, nedram- 

 medes i Bræen Høsten 1869 Pælene 9f h, i 3 k i Kvadrat; Linierne 



1 Boiumbræen havde afvigte Sommer det samme Udseende og optraadte paa samme 

 Maade som Sommeren 1868. 



Vidensk.-Selsk. Forh. 1870. 26 



