416 



der Freiheit", lod Sch elling derimod Gud som absolut Jeg 

 eller Person skabe sig selv, og som „wesen- und ideenfreier, iiber- 

 seiender und ubervernunftiger, unmotivirter, sich selbst schaffen- 

 der freier Wille" i Verdensudviklingens tredie Periode blive Alt 

 i Alt. Men i denne Selvskabelse ligger dog den gammelschel- 

 lingske Anskuelse skjult, da den skabte actuelle Person forud- 

 sætter en idefrit skabende Vilje, altsaa en potentiel Person, der 

 først ved Selvskabelsen kommer til actuel Bevidsthed eller virkelig 

 Personlighed. Det Samme kan siges om den ældre Fichtes 

 ovenberørte Lære, da først det satte- Jeg er actuel Bevidsthed, 

 det sættende oprindelig kun potentiel Bevidsthed. Lyset fremgaaer 

 saaledes af Mørket efter samtlige disse Anskuelser. Paa samme 

 Maade forholder det sig med flere mærkelige Theorier, hvormed 

 jeg her ikke skal opholde mig. Hvad den menneskelige Bevidst- 

 hed angaaer, er Spørgsmaalet ikke tvivlsomt; thi først med 

 Sandsernes Udvikling vaagner den og fører et mellem Lys og 

 Mørke vexlende Liv, med overveiende Søvn og Dunkelhed i 

 Begyndelsen, tiltagende Vaagenhed og Klarhed i Fremvæxten, og 

 tiltagende Sløvhed og Glemsel i Alderdommen. Om Guds Be- 

 vidsthed turde derimod noget helt Andet gjælde, end hine berømte 

 Tænkere have antaget, hvorom Mere i det Følgende vil blive 

 bemærket. 



Af det Anførte fremgaaer alene, at der ved den menneske- 

 lige Bevidsthed som ved enhver anden endelig Ting — af Aar- 

 sager, som nedenfor ville blive paaviste — maa skjelnes mellem 

 det potentielle Væsen og den actuelle Virkelighed, og at Bevidst- 

 hedens Væsen ikke udtømmer sig i sin forhaandenværende Vir- 

 kelighed, men i sig har en rigere Fylde (latent Kraft). For at 

 komme til nærmere Kundskab om dens Væsen, der som alt 

 andet Væsen kun kan kjendes, for saa vidt det gjennem sin Vir- 

 kelighed paa middelbar Maade efter Haanden aabenbarer sig for 

 Tanken, kan man begynde med Selvbevidstheden som det nær- 

 meste Udgangspunkt; og her tinder man, ligesom i Bevidstheden 

 om ydre Gjenstande, Modsætningen mellem det Subjective og 

 det Objective, men her paanøder ogsaa Enheden af begge Dele 



