425 



Forhold begrændse hverandre, og at Maalet ikke altid er givet 

 med Typens Eiendommelighed, da til Ex. samme Dyr- eller 

 Planteart udvikler sig til høist forskjellig Størrelse under for- 

 skjellige ydre Forhold, om end et vist Maximum ikke vides at 

 være overskredet, og der efter alle endelige Tings Natur maa 

 være en Grændse for deres Omfang. For det Andet maa erin- 

 dres, at Kræfterne i sin uendelige Stræben ogsaa virke langt 

 udenfor sine typiske Grændser, hvor de ingen Modstand møde, 

 eller den er overvunden (xaTaXuai^, vis inertiae) eller de holde 

 hverandre i en vis Ligevegt (den frie Mekanik), o. s. v., og at 

 selv Blomster kunne sende sin Duft langt ud og dermed opfylde 

 et stort Rum udenfor sit typiske Omfang. Og naar Tanken 

 streifer om udenfor Individet, da ere de Strækninger, den gjen- 

 nemløber, lige saa lidt som Lysets, en blot og bar Tankeform, 

 men tillige en Gjenstandsform. Enten maa man nemlig med de 

 egentlige Idealister bryde Staven over Objectiviteten af alle Kate- 

 gorier som blotte Tankeformer, og følgelig da ogsaa over Ob- 

 jectiviteten af selve Tanken som blot og bar Tanketing — hvilket, 



• 



som oftere vist, leder til Nihilisme — eller maa man tillægge 

 Begreberne Tid og Rum som alle andre Kategorier Betydning af 

 Objectsformer, uden hvilke ingen sand Tænken kan tinde Sted ; 

 og dette har for Logiken i Almindelighed som for Mathematiken 

 i Særdeleshed sin fulde Hjemmel. Thi Kategoriernes Objectivitet 

 fremgaaer ligefrem deraf, at det fælles Væsen i Tanken og 

 Tingen gjør sig gjældende baade som logisk og som physisk 

 Lov. Derfor kan man ogsaa forudberegne, hvad Erfaring ved 

 Experimenter eller Observation stadfæster endog i meget vid 

 Udstrækning, hvilket blandt Andet viser sig ved de mathematiske 

 Beregninger, ei alene i Opdagelsen af nye Planeter og Deslige, 

 men i utallige andre Ting. 



Den her berørte Forskjel mellem Kraftens typiske Indskrænk- 

 ning og dens videregaaende Virksomhed, som den almindelige 

 Erfaring nøder os til at erkjende, • tinder alene sin Forklaring i 

 det ovenberørte Grundforhold mellem Enhed og Flerhed, hvorved 

 de forskjellige Væsener, formedelst deres Uendelighed i det Heles 



