Anaxagoras og Atomislikcn. 



Kritiske Bemerkninger af 

 M. J. Monrad. 



(Foredraget i Møde den 22 April 1870.) 



I Videnskabs-Selskabets Forhandlinger for 1867 S. 129 fgg. 

 er optaget en Afhandling af Professor Lyng „Om Anaxagoras's 

 Plads i Philosophiens Historie". Lyng søger der i Overeensstem- 

 melse med Hegel og Zeller, men i Modsætning til den Orden, 

 jeg har fulgt i mine Forelæsninger, at vise, at Anaxagoras bør 

 sættes efter Atomisterne og umiddelbart foran Sophisterne. Da 

 denne Afhandling blev foredraget i Selskabet, søgte jeg vistnok 

 strax at imødegaae den ved et Par Bemerkninger, hvoraf et kort 

 Referat ligeledes er optaget i Forhandlingerne S. 134 fg. Men 

 disse maatte naturligviis være i høi Grad utilstrækkelige, idet den 

 hele Sag ikke egner sig til at behandles paa staaende Fod. Da 

 visselig Meget synes at tale for Lyngs Ordning, da denne ogsaa 

 støttes af Auctoriteter, som jeg vistnok i sin Tid kun ugjerne har 

 forladt, foresatte jeg mig med Tid og Leilighed at underkaste 

 denne Sag en fornyet Drøftelse efter Kilderne. 



Spørgsmaalet kan synes ørkesløst, især da det øiensynligt er 

 uden chronologisk Betydning, idet de Philosopher, om hvem hei- 

 er Talen, synes at have været noget nær samtidige. Naar man 

 da kun — vil man mene — giver det rette Begreb om deres for- 

 skjellige Systemer, kan det være ligegyldigt, i hvilken Orden man 

 stiller dem. Men Sagen er, at det rette Begreb om et philosophisk 

 System tilsidst kun fattes i dets Forbindelse med andre; og jo 

 mere man her indrømmer, at Ordenen beroer paa indre Grunde 

 o: saadanne, der ligge i Systemernes egen Charakter, desto mere 

 øiensynligt bliver det, at den Plads, man tilsidst anviser dem i Tan- 

 kens fornuftmæssige Udvikling, omvendt maa have Indflydelse paa 

 Opfatningen af hvert enkelt Systems Væsen. En Strid om Syste- 



