464 



tivitet eller Selvopbævelse. At Materien skulde blive til Intet ved 

 at deles i det Uendelige,, denne zenoniske Tanke, er det jo netop 

 Anaxagoras vil værge sig mod, idet han i det anførte Fragm. 15 

 siger : det gaaer ikke an, at det Værende ved Deling bliver et 

 Ikkeværende, eller med andre Ord : det Værende er og bliver 

 stedse Værende, hvormeget det eng! deles. Jeg kan saaledes ikke 

 see Andet, end at Anaxagoras virkelig betragter Tanken om Ma- 

 teriens Selvophævelse gjennem uendelig Deling som absurd — kun 

 at dette vistnok, som nylig viist, ikke kan være noget Beviis 

 imod dem, der overhoved ikke vilde antage nogen uendelig Deling. 

 Tvertimod: heri stemmer Anaxagoras og Atomisterne overeens; 

 de ere paa begge Sider overbeviste om det Urimelige i, at det 

 Værende skulde kunne deles i tilsidst ikkeværende Dele; kun 

 drage Atomisterne deraf en Slutning, der endnu ei er falden An- 

 axagoras ind, nemlig at man derfor maa tænke sig Delingen 

 standset, og altsaa Atomerne som det Værendes inderste Substants. 



III. Angaaende tj^yj kan for det Første bemerkes, at dette 

 Begreb i egentlig Forstand, det rene Tilfælde, maaskee hverken 

 har været udtrykkelig bestridt af Anaxagoras eller antaget af 

 Atomisterne. (I denne Henseende maa ogsaa mine paa staaende 

 Fod fremførte Yttringer, Vidensk. Forhandl. 1867 p. 134, berig- 

 tiges). Efter det uklare Sted hos Plutarch (de plac. phil. 1, 29), 

 som pleier at anføres som Beviis paa det Første,' er det meget 

 usikkert, om Ordet tt/Ji virkelig har været brugt af Anaxagoras 

 eller kun ved overfladisk Analogie er overført paa ham fra Stoi- 

 kerne. Der siges desuden i samme Aandedræt, at (efter A.s saa- 

 velsom Stoikernes Mening) nogle Ting virkelig skee xa~a vjyrp. 

 Paa den anden Side tillægges ikke mindre Demokrit Yttringer, 

 hvori han synes at værge sig mod Tilfældet. I Fragm. 14 hos 

 Mullach heder det, at Menneskene have dannet et Skyggebillede 

 af Tilfælde som Paaskud for sin egen Mangel paa Overlæg. 1 Og 

 Simplikios mener, at Aristoteles (Phys. IV, 2. 195 6. 36) med 

 dem, der sige, at Intet skeer olko t:jx t i* &c., sigter til Demokrit, 

 idet han tilføier, at denne, om han end i sin Verdensdannelse 



1 avBpooTZoi Tvxq> EiåooXov inXa6avTo 7tp6q)a6iv i8u/S dfiovÅ/?/?. 



