Fra Raknehaugen. 



Antiqvarisk Meddelelse af 

 A. Lorange. 



(Foredraget i Medet den lite November 1870.) t 



Jeg tillader mig herved at forelægge det ærede Videnskabs- 

 Selskab en Beretning om mine tildels med Selskabets Understøt- 

 telse foretagne Udgravningsforsøg i Raknehaugen i Ullensaker. 



Efter samme Princip, som jeg i Almindelighed har anvendt 

 ved mine tidligere Udgravninger, havde jeg allerede ifjor begyndt 

 at skjære en bred Grøft — 100 Fod lang i dens ene Side ned 

 imod Centrum. Men jeg fik snart Erfaring for, at jeg her havde 

 begyndt et Arbeide, som vilde overskride mine Kræfter. Da jeg 

 var kommen omtrent 30 Fod åybt, traf jeg nemlig et Sandlag, 

 som ved Gjennemskjæringen udhnlede sig saaledes til Siderne, at 

 Grøftens Vægge, trods Forbygninger, ikke længer vilde staa med 

 den Skraaning, jeg havde givet dem. De begyndte at sprække, 

 store Stykker løsnede, styrtede ned og fyldte gjentagende Gange 

 hele Grøftens Bund. Jeg havde under disse Omstændigheder kun 

 to Valg; enten at gjøre Grøften dobbelt saa bred — men det vilde 

 blive et meget stort Arbeide, hvorved desuden Haugens Ydre kom 

 til at lide formeget — eller ogsaa forsøge en ny Fremgangsmaade. 

 I ethvert Fald maatte jeg imidlertid opsætte dette Forsøg til et 

 andet Aar og afbrød derfor Arbeidet. 



Raknehaugen bar paa intet Sted Spor efter tidligere Gravnin- 

 ger. Før jeg begyndte mit Undersøgelsesarbeide, vidste ikkedesto- 

 mindre Folk deroppe at fortælle om : „at i Haugen ligger en Konge 

 mellem to hvide Heste i et Stenkainmer, og over Kammeret er 

 lagt Tømmervælte paa Tømmervælte." Dette Sagn skulde — i alle 

 Fald for en Del — paa en overraskende Maade bekræfte sig. I den 



