477 



kes udtrykkelig, „at hverken Kalk eller Cement var anvendt til at 

 binde Stenene i Hvælvingen." Fremtidige Undersøgelser faar altsaa 

 afgjøre dette ligesom saa mange andre tvivlsomme Spørgsmaal. 



De Gravhauger i Norden, som i Størrelse kommer Rakne- 

 haugen nærmest, og hvorfra man derfor kunde vente sig nogen 

 Veiledning og Overensstemmelse, er „Uppsalahogerne iC og „Thyras 

 og Gorms Høie" ved Jellinge i Sønderjylland. Alle er meget min- 

 dre end Raknehaugen, men hvormeget mindre kan jeg desværre 

 ikke angive, da der ved de Maal og Beregninger, som jeg har 

 seet over disse Mindesmærker, stedse tindes tilføiet: „sandsynlig- 

 vis," „ungefar," „vid pass" o. s. v. (cfr. Fabricius's illustr. Danm. 

 Historie og Peringskjolds Angivelse i Bussers Udkast til „Beskrif- 

 ning om Uppsala" 1, 15), hvilket naturligvis gjør de anførte Tal 

 aldeles upaalidelige. Flere af Uppsalahogerne er udgravede, 

 men saavidt jeg ved, kjendes kun ét Fund fra dem, nemlig fra 

 Odins Høi : nogle simple Urnestykker, brændte Ben og et Brud- 

 stykke af en Guldbrakteat. De beståa helt igjennem af Sand. 



Gorms Høi, der blev gjennemgravet paa kryds og tvers efter 

 Kong Fredrik den 7des Befaling og under hans Opsigt, gav heller 

 ikke noget Udbytte, naar undtages nogle Egeplanker. I Thyra's 

 derimod fandt man som bekjendt den mærkeligste og prægtigste 

 Begravelse, man endnu har opdaget i Danmark fra den yngre 

 Jernalder. Denne Haug viser desuden i sin Bygning nogen Over- 

 ensstemmelse med Raknehaugen, idet ogsaa den væsentlig var 

 opført af Lyngtorv og Myr, ligesom den i sit Indre havde en 

 velbevaret Træbygning — som imidlertid her dannede en 22 Fod 

 lang, 8 Fod bred og 5 Fod høi Gravstue bygget af svære Ege- 

 bjelker og indvendig beklædt med Egeplanker. 



Jeg havde haabet, at Raknehaugen skulde have indesluttet 

 et lignende Kammer paa Grund af den Overflødighed af Materia- 

 lier, som Bygmesterne her synes at have havt til sin Raadighed, 

 men dette Haab var, som ovenfor anført, høist problematisk, 

 efterdi Gravkammere saagodtsom ikke var i Brug i den yngre Jern- 

 alder. Man har alene to Undtagelser eller Exempler at anføre 

 for hele Danmark, nemlig: Thyra's Høi og Mammenfundet fra Vi- 



