479 



bygget Haugen. Dog ser man af Sagaerne, at ogsaa mange i 

 levende Live sørgede for at sikkre sig et hædrende Gravmæle. 

 Om ovennævnte Konger Herlaug og Hrollaug siges saaledes: 

 (Snorre, Harald Haarf. Saga Kap. 8 og Egils Saga Kap. 3) „at 

 de havde været tre Sommere om at opføre en Haug." De tog 

 altsaa Sagen som et andet Bygværk. Om Olaf Geirstadalf: (Fornm. 

 Sog., X, p. 210—12 og Munch's Hist., p. 398), at han i Anled- 

 ning af en Drøm havde sammenkaldt etThing og „befalede" der- 

 paa den forsamlede Mængde at opføre en stor Haug, hvori han 

 skulde begraves. Derimod opbyggedes Frey's Hog ved Uppsala 

 „af hans Mænd" (Yngl. Saga, Kap. 12 — 14), ligesom man om 

 Halfdan Svarte har Snorres bekjendte Fortælling (Halfdan Svartes 

 Saga, Kap. 9), at: „da han var druknet paa Hadeland, kom Mænd 

 fra Vestfold, Raumarike og Hedemarken, som krævede og fik 

 hver sin Del af Liget og opførte Hauger derover." Hvor paa Ro- 

 merike eller Hedemarken nævnes derimod ikke, ligesaalidt som 

 man nu længer kjender nogen Halfdanshaug i de Egne. En svag 

 Mulighed kunde der altsaa være for, at Raknehaugen var en af 

 de fire — men som sagt, det er kun en Mulighed. Jeg har ogsaa 

 hørt den Formodning udtalt, at Raknehaugen maaske ikke er 

 nogen Gravhaug, men f. Ex. opført til religiøst Brug. Denne Me- 

 ning anser jeg imidlertid for aldeles ubegrundet og usandsynlig, 

 thi ihvorvel der i den ældre Gulathingslov, Kap. 29, og Sverres 

 Kristenret tales om „at lade (o: reise) Høie" som et eget Slags Af- 

 gudsdyrkelse, hvoraf Prof. Munch i det norske Folks Historie 

 (1. 1, p. 176) slutter, at der undertiden ogsaa opførtes Hauger for paa 

 dem at anstille Offringer — tror jeg, at naar der offredes paa Hau- 

 ger, var disse Begravelseshauger, og Offringerne altid og alene 

 til Ære for dem, der laa i Haugerne, og som dyrkedes som Land- 

 vætter. 



Dette ved vi med Bestemthed var Tilfældet f. Ex. med oven- 

 nævnte Geirstadalfs Haug og hans Broder Halfdan Svartes fire 

 Hanger. Om den første staar der nemlig paa de ovenfor citerede 

 Steder: „og der fortaltes mærkelige Ting om denne lians Haug, 

 og der blev blotet til ham som Landvætte om de andre: „alle 



