4 



H. GEELMUYDEN. 



[No. 1. 



kunne ske med al den Sikkerhed, som Observationernes Nøiag- 

 tighed og Kartets Maalestok tillader, da den Omstændighed, som 

 vanskeliggjør Bestemmelsen af Klokkeslettet, nemlig at Længde- 

 graderne bliver desto kortere, jo nærmere man kommer Polen, 

 ogsaa medfører, at en Feil i Klokkeslettet faar lidet at sige for 

 Stedbestemmelsen i Kartet. 



Denne Vanskelighed ved Bestemmelsen af Klokkeslettet kan 

 overhovedet ganske omgaaes ved en Fremgangsmaade, som ogsaa 

 hyppig benyttes paa lavere Bredder, nemlig at man for hver af 

 de to maalte Høider konstruerer en saakaldt Stedlinie, hvorved 

 Stedet bestemmes ved Skjæringspunktet mellem disse to, med 

 behørigt Hensyn til, om Iagttageren har skiftet Plads mellem 

 Observationerne. I de sædvanlige Søkarter i Mercators Projek- 

 tion sker dette derved, at man for hver Stedlinie beregner to 

 Punkter, og derefter trækker Stedlinierne op som rette Linier. 



For meget høie Bredder bliver Mercators Projektion utjenlig, 

 da Kartet maatte have uendelige Dimensioner, for at Polen (i 

 Skikkelse af en ret Linie af samme Længde som Kartets Ækva- 

 tor) kunde finde Plads paa samme. Ved at benytte et Kart i 

 en passende Polarprojektion kan man imidlertid opnaa, at Sted- 

 linierne kan optrækkes i sin rette Form, og det med adskillig 

 mindre Eegning, end der kræves til Konstruktionen af Sted- 

 linierne i et almindeligt Søkart. 



Fordelen ved Mercators Projektion til almindelig Navigering 

 er bl. a. den, at en konstant Kurs vil aftegne sig som en ret 

 Linie i Kartet. I enhver Polarprojektion vil derimod Meridi- 

 anerne skjære hverandre i Polen, og Linien for konstant Kurs 

 bliver derved i Almindelighed en spiralformet Linie, hvad den 

 ogsaa er paa Jorden selv. Ifald almindelig Navigering var 

 mulig paa de høie Bredder, som her haves for Øie — Jde føl- 

 gende Betragtninger er nærmest foranlediget ved Nansens fore- 

 staaende Polar-Expedition — vilde man kunne komme til at gjøre 

 betydelige Omveie, om man, for at naa frem fra et Sted til et 

 andet, vilde lægge Kursen an efter den korteste Linie i et al- 

 mindeligt Søkart, saaledes at ogsaa i denne Henseende et Polar- 

 kart vilde være fordelagtigere, uagtet Kursen da efterhaanden 



