1892.] 



STEDBESTEMMELSE PA A HØIE BREDDER. 



9 



Fig. 1. 

 P 



For eo Stjerne i Zenit bliver Krumningsradien ; det ligger 

 ogsaa i Sagens Natur, at Stedlinien i dette Tilfælde svinder 

 sammen til et Punkt. For en Stjerne med meget stor Heide 

 kunde dette synes at medføre, at den sædvanlig benyttede Frem- 

 gangsmaade, hvorved Stedliniens Krumning sættes ud af Betragt- 

 ning paa det Strøg, som kommer til Anvendelse, ikke bliver 

 tilstrækkelig nøiagtig; men da stor Høide altid vil medføre 

 liden Timevinkel (under ikke altfor høie Bredder), saa kan man, 

 ifald de to Punkter i Stedlinien søges ved at vælge to Tiraevinkler 

 og deraf beregne to Bredder, altid sørge for, at de to Punkter 

 kommer til at ligge saavidt nær hinanden, at Stedliniens Krum- 

 ning bliver uden mærkbar Virkning; naar nemlig Timevinkelen 

 er liden, vil en Forandring i samme kun have liden Indflydelse 

 paa cos t 1 hvoraf 9 afhænger efter Lign. (1). 



in. 



Naar man til Anvendelse paa høie Bredder vil have et Kart 

 i Polarprojektion, saa kan Kartplanet tænkes at berøre den for- 

 minskede Kopi af Jorden i Polen, og paa dette Plan overføres 

 Meridianerne som rette Linier, der alle gaar igjennem Kartets 

 Pol; men den Maade, hvorpaa Parallelcirklerne overføres, kan 



