16 



H. GEELMUYDEN. 



[No. 1. 



Skal denne Afvigelse være mindre end en vis Brøkdel e af 

 Kartets Ækvatorradius c, saa faar man Betingelsen 



Naar Observationen er tåget paa en hoi Bredde, og Sted- 

 linien har en lang Radius, saa vil altid være en liden Vinkel; 

 man kan derfor, naar det kun gjelder at gjøre et Overslag, 



gjerne sætte \ sin istedetfor sin — , hvorved Betingelsen bliver 



1/ 



R 



v 



Da Stjernen altid staar i den Meridian, der indeholder Sted- 

 liniens Centrum, saa er Vinkelen ZPC= Stjernens Timevinkel t\ 



R 



man har altsaa sin t = — sin 6, hvorved man faar følgende Be- 

 tingelse for Timevinkelen 



sin t < - y%icR eller sin t < ^/ 2s— • cotg^ 



¥ C di 



da r = etg |. Med den ovenfor nævnte Maalestok vil e = 



omtrent betegne Grænsen for den Noiagtighed, som Kartet 

 overhovedet kan give (nemlig nærmeste Kvartmil). Antages til- 

 lige Stedliniens Centrum at falde nær Rammen af Kartnettet, 

 naar dette er afsluttet ved 20° Bredde, saa kan man sætte 

 R = 0.7 c, da R og T> ikke vil være synderlig forskjellige; 



isaafald bliver 2s — = 0.0002 og 



c 



sm t < 0.014 cotg ~. 



For 70°, 80° og 85° Bredde giver dette resp. t < 4°.6, 9°.3 

 og 19°. Jo længere Stedliniens Radius er, desto mere udvides 

 naturligvis disse Grænser, men det fremgaar af ovenstaaende, 

 at Methoden ikke bekvemt kan anvendes paa smaa Høider, som 

 er maalt langt udenfor Meridianen. 



