H. GEELMUYDEN. 



[No. 1. 



1 + cos 4> . , ^ 

 sm p — - — 5 — ■ — r- 1 -^ • sm (a — t). 

 * sm h -f sm 5 v J 



Af Ligningerne (5) og (6) eller (5') og (6') sees, at naar 

 h = 5, bliver R = D, d. e. Stedlinien gaar igjennem Polen. 

 Dette, at Heide og Deklination er ligestore, som ved Polerne 

 finder Sted for alle Stjerner, er paa andre Steder Tilfældet to 

 Gange i Døgnets Løb for enhver Stjerne, der under den daglige 

 Bevægelse passerer den paa Meridianen lodrette Storcirkel, som 

 skjærer samme midt imellem Himlens Pol og Zenit. Da denne 

 Storcirkel under heie Bredder kun afviger lidet fra første Ver- 

 tikal, vil enhver Høide, som i Polaregnene er maalt nogenlunde 

 i Ost eller Vest, give en Stedlinie, som stryger temmelig tæt 

 forbi Kartets Pol. 



Storcirkelen for h = 5 har sin Pol i Meridianens Skjærings- 

 punkt med den ovenfor omtalte Storcirkel midt imellem Hori- 

 zonten og Ækvator Qi — — 8). 



IV. 



Undersøgelsen af den Virkning, som Jordens F lad tryk- 

 ning udøver, medfører nogen Vidtløftighed i Udviklingen, men 

 kun en ringe Modifikation af de foregaaende Resultater. Saa- 

 fremt det kun gjaldt at fremstille et Kartnet for selve Polar- 

 egnene, vilde man kunne tage fuldt Hensyn til Fladtrykningen 

 paa samme Maade som i mange andre Tilfælde, hvor der kræves 

 langt større Nøiagtighed, end der kan blive Spørgsmaal om ved 

 et Kart, nemlig ved at betragte vedkommende Jordstreg som 

 tilhørende en Kugle, hvis Kadius er afpasset efter S tregets 

 Krumningsforhold. Men paa Grund af den betydelige Udstræk- 

 ning, som Kartnettet maa have for at give Plads til Konstruk- 

 tionen af Stedlinierne i sin rette Form, vil denne Fremgangs- 

 maade ikke her slaa til. 



Da Vertikallinierne paa den fladtrykte Jord vistnok alle 

 gaar igjennem Omdreiningsaxen, men ikke gjennem Jordens 

 Centrum, bliver Stedlinien paa Jorden ikke mere nogen Cirkel. 



