1892.] STEDBESTEMMELSE PA. A HØIE BREDDER. 



29 



men da sin 2h . sin 2 a aldrig kan overstige 1, saa er man i alle 

 Tilfælde sikker, saafremt 



sin 2 £ < - 

 2 e l 



eller naar Værdien af e 2 indsættes 



sin | < J/1506 



Sætter man som for s = 7n Vn bliver sin ^ < j/~0.0214 = 0.146, 



< 8° 25', eller Betingelsen er i alle Tilfælde opfyldt, saasnart 

 Bredden er storre end 73° 10'. For Stjerner, som ikke netop 

 staar i forste Vertikal og i 45° Heide, vil den ogsaa være op- 

 fyldt paa noget lavere Bredder. 



Heraf felger, at man i Polaregnene altid kan slaa Sted- 

 linien som en Cirkel, hvis Radius kan beregnes efter Lign. (10), 

 der giver samme Værdi som ovenstaaende Ligning, naar dennes 

 sidste Led udelades som umærkeligt. 



De paa Grund af Fladtrykningen tilkomne smaa Led i 

 Lign. (9) og (10), nemlig ce 2 sin h cos 8 for Centrets Afstand fra 

 Polen og ce 2 sin 5 cos h for Stedliniens Eadius, behever naturligvis 

 ikke at beregnes særskilt for hver Observation, da de begge 

 kan tåges umiddelbart ud af en Tabel som Tab. II, hvor de tindes 

 udtrykt i Tusindedele af Kartets Ækvatorradius. Er denne 

 1 Meter, angiver altsaa Tabellen Tillægget til D eller R i 

 Millimeter. Tabellen gaar kun fra 20°, da en ringere Heide 

 ifelge den tidligere meddelte Tab. I vil give en Stedlinie, hvis 

 Centrum falder for langt udenfor Kartets Ramme, til at den 

 bekvemt kan konstrueres med Passer. 



Tabellen giver Produktet af Sinus til Argumentet paa Siden 

 og Cosinus til Argumentet oventil (multipliceret med 1000 e 2 ). 

 Seger man altsaa Heiden paa Siden og Deklinationen oventil, 

 faar man Tillægget for D ; seger man Heiden oventil og Deklina- 

 tionen paa Siden, faar man Tillægget for R. 



