6 



A. BLYTT. 



[No. 4. 



blade af en liden Salixart, som har størst lighed med Salix 

 arbuscula L., et blad, som ligner Cotoneaster vulgaris Lindl., 

 muligvis også utydelige rester af Betula nana L. Af snegle 

 fandtes i dette lag Cochlicopa lubrica Mull. og Hyalinia petro- 

 nella Charp. De nævnte arktiske planter tindes nu ikke længere 

 i lien ved Leine, men har trukket sig tilbage til fjeldegnene. 

 Dryas og de andre arktiske planter findes i tuffen side om side 

 med furebarene, men som ovenfor sagt, kun i et ganske tyndt 

 lag, og hverken ovenfor eller nedenfor. I de dybere lag findes 

 hellerikke furen, og vi kan derfor slutte os til, at Dryas, Salix 

 reticulata og S. arbuscula voxte ved Leine, dengang da furen 

 holdt på at indvandre og stedet lå ved furens øverste grændse. 

 Da fureskoven blev tættere, gik den arktiske flora tilgrunde. 



Disse to sidst omtalte lag, lerlaget og dryastuffen, især det 

 første, tyder på en tid med ringe nedbor, hvori tufdannelsen, 

 sandsynligvis gjennem mange århundreder, var aldeles afbrudt, 

 fordi kilderne udtørrede ligesom i vore dage. Jeg har allerede 

 for længe siden vist, at den arktiske flora trives bedst i det 

 strengere indlandsklima, at de rigeste kolonier af arktiske 

 planter forekommer i vore mere kontinentale fjeldtrakter. Når 

 klimatet bliver strengere, udbreder den arktiske flora sig over 

 større områder. Her ved Leine har vi nu et godt bevis på 

 dette; thi de arktiske planter findes kun i dryastuffen, de mangler 

 ikke blot i den overliggende furetuf, men mærkelig nok også i 

 den underliggende tuf, som jeg nu skal gå over til at beskrive. 



Under den løsere dryastuf stødte hakken atter på en fast 

 bænk af tuf, som vi med megen spænding gav os til at under- 

 søge. Den viste sig at være 45 centimeter mægtig og var 

 dannet af gulgrå (i tør tilstand hvidagtig), oventil bølget, men 

 nedentil regelmæssig skifrig tuf, som især i de øvre lag er 

 aldeles fuld af utallige blade af løvfældende træer og buske, 

 birk (udelukkende fjeldbirken, Betula odorata Bechst.), asp 

 (Populus tremula L.), Salix, mindst to arter, som jeg med tem- 

 melig stor vished tror at kunne bestemme som Salix caprea L (i 

 mængde) og S. glauca L., sandsynligvis også et blad af Ribes 

 rubrum L. og blade af gråolder (Alnus incana DC); dverg- 



