10 



A. BLYTT. 



[No. 4. 



I furetuffen ved Nedre Dal findes i store masser blade af. 

 Pinus silvestris L. fra øverst til nederst gjennem hele blokkenes 

 tykkelse, desuden enkelte furekongler. Også Vaecinium vitis 

 idæa L. fandtes, men kun sparsomt. Ligeledes et enkelt blad 

 af Linnæa borealis L. Ogsaa birken findes i furetuffen, dels 

 blade, men sandsynligvis også hanrakler. Alle de bestemmelige 

 blade tilhører Betula odorata Bechst. Endelig fandtes blade af 

 en Salix og endel snegle, nemlig Patula ruderata Mull. og Helix 

 arbustorum Less. 



I lien, hvori tuffen findes, voxer nu lønnen (Acer platanoides 

 L.) i mængde, men af denne findes der ikke spor. hverken i 

 birk- eller furetuffen 1 og hellerikke af granen, som nu er 

 almindelig i Fåberg. 



Vi kan således for Nedre Dal give følgende profil, idet vi 

 dog må erindre, at de to tufetager her kun er fundne side om 

 side og ikke på hinanden. Profilet fra nutiden og tilbage er: 



Muldjord og græstorv, nogle centimeter. 



Eødlig gråhvid furetuf 0.20—0.30 m. 



Muldjord, nogle centimeter. 



Birketuf af samme farve som foregående (uden fure) 0.50 m. 



Muldjord med ler, indtil 0.60 m. 



Gulgråt ler med stene, udentvivl glacialt. 



Vi har altså seet, at der på begge disse steder, ved Leine 

 øg Nedre Dal, har været to tufdannende perioder med en mellem- 

 liggende tørere tid, og at beggesteds tufdannelsen er ophørt i 

 nutiden, og før granen kom til Gudbrandsdalen. Vi må antage, 

 at de to tufbænke på begge steder er samtidige dannelser, at 

 furetuffen på Nedre Dal er samtidig med den på Leine, og at 

 birketuffen ved Nedre Dal er fra samme tid som birketuffen ved 

 Leine. De i tuftene fundne planterester støtter denne antagelse. 



1 På yderfladen afen af de større birketufblokke faadtes en ganske tynd skorpe af 

 en løs stærkt muldblandet sortagtig eller brunagtig tuf, hvori enkelte brud- 

 stykker af blade, som måske tilhører Acer platanoides L. og Betula verrucosa 

 Ehrh. samt et eksemplar af Helix hortensis Mull. Men denne tufskorpe er 

 øiensynlig en langt yngre dannelse end den fa9te hvide birketuf, hvor der 

 ikke findes spor af de nævnte træsorter, og den skriver sig, om ikke fra selve 

 nutiden, så dog fra en tid, som ikke ligger langt tilbage. 



