1892.] 



OM TO KALKTUFDANNELSER. 



17 



Antallet af nogenlunde sikkert bestemte arter er altså i de 

 norske tuffe 21, i de svenske 18, og 12, ja muligvis 17, er fælles for 

 tuffene i Gudbrandsdalen og de svenske Rimeligvis erligheden 

 i virkeligheden eudnu større. Moser findes også i de svenske 

 tuffe, men de er ikke bestemte. 



Denne store lighed taler for, at de nævnte norske og 

 svenske tuffe er samtidige dannelser. Thi de egne, hvori tuffene 

 findes, har også i vore dage et nogenlunde ensartet klima og 

 i overensstemmelse dermed også en lignende flora. Både de 

 norske og svenske tuffe indeholder subaiktiske og delvis arktiske 

 planter. Kun Betula verrucosa Ehrh. og Cotoneaster tilhører 

 det boreale element i vor flora. 



Siden vi nu har seet, at de omtalte norske og svenske 

 tuffe efter al sandsynlighed er samtidige, opstår ganske naturlig 

 det spørgsmål: findes der også i Sverige to etager, svarende til 

 birk- og furetuffen i Gudbrandsdalen? 



Dette spørgsmål kan ikke besvares, før de svenske tuffe 

 bliver undersøgte med et sådant spørgsmål for oie. I NathorsVs 

 arbeider findes ingensteds noget profil af tuffen beskrevet. Han 

 har kun ladet håndstykker indsamle og undersøgt de i disse 

 forekommende plante- og dyrerester. Men man kan ikke af 

 disse undersøgelser se, om der er forskjellige geologiske ni- 

 våer. Nathorst antyder imidlertid, at sådanne måske findes. 

 Hellerikke erfarer man, om tuffen vexellagrer med ler og 

 muldlag. 



Sernander anfører, at på de to steder, hvor han har seet 

 profiler i tuffen, kunde han ikke opdage nogen forskjel mellem 

 de forskjellige lag i palæontologisk henseende. Beggesteds obser- 

 veredes kun én tufbænk, og „die Pflanzenreste waren die ganze 

 Tuffmasse hindurch gleichartig". Hellerikke nævner han noget 

 om indleiring af ler- eller jordlag. 



Også i de jemtlandske tuffe er arktiske planter fundne, såsom 

 Dry as, Salix reticulata og Betula nana, på flere forskjellige 

 steder, ned til 300 m. o. h. Dryas forekommer if. Nathorst ved 

 Raftkålen „i vissa fotstjocka lager i så stor mængd, att dess 

 stammar och grenar nåstan kunna uppfylla tuffen. I så fall ar 



Vid -Selsk. Foih. 1892. No. 4. 2 



