is 



A. BLYTT. 



[No. 4. 



våxten nåstan ensam, men i några andra stycken, der blad 

 deraf forekomma, finnas åfven barr af tall. Ofriga våxter 

 finnas vanligen i andra lager an Dryas". Om tuffen ved Sikås- 

 kalen siges: „Betula nana och Salix reticulata forekomma till- 

 sammans i ett mindre stycke och antyda kanske en annan nivå 

 an de ofriga bladen". Også ved Leine forekommer den arktiske 

 flora „i mindre tufstykker". Tufdannelsen holdt dengang på at 

 standse, og dryastuffen består netop af slige mindre stykker, 

 som ligger i en lesere jordagtig tuf. Jeg anser det derfor for 

 sandsynligt, at alle disse håndstykker med Dryas, Salix reticu- 

 lata og lignende arktiske planter er samtidige ved Leine og i 

 Jemtland, og at vi her har et bestemt geologisk nivå. 



Fra de fleste af de svenske findesteder anfores Pinus sil- 

 vestris L. som forekommende i tuffen. Kun fra to steder, Ange 

 no. 6 og Gåxsjo no. 15,1 c, har Nathorst fået håndstykker med 

 Salix, Populus (i mængde) og Betula, men uden Pinus, og det 

 kunde jo være muligt, at vi her har med birketuf at gjøre. 

 Det er, ialfald i Gudbrandsdalen, ikke let at slå et håndstykke 

 af furetuffen, som ikke indeholder rester af furen, så fuld er 

 tuften af disse. Forholdene ved Gåxsjø synes efter beskrivelsen at 

 ligne dem ved Nedre Dal. Stedet ligger efter kartet i en heide 

 af mindst 320 m. o. h., og Nathorst siger om tuflagene på dette 

 sted: „De forekomma såsom tre aflagringar, kring en back, på 

 en mot norr slutande skogsbacke." Fra to af disse findes for- 

 uden Populus og Betula også Pinus, men håndstykker fra det 

 tredie har kun leveret Populus tremula L. (i stor mængde) og 

 en Betula samt „kalkvandlade stammar", hvis natur ikke nær- 

 mere angives. Ved Nedre Dal fandt vi birketuften ikke liggende 

 under furetuffen, men den var afleiret side om side med denne, 

 fordi bækken eller kilderne havde ændret sit leb. Noget lig- 

 nende kunde måske have indtruffet ved Gåxsjo. 



I ethvert fald er det klart, at de klimatiske vexlinger i 

 fugtigheds- og temperaturforholdene, som er påviste for Gud- 

 brandsdalens vedkommende, også må have strakt sine virkninger 

 til Jemtland, og de jemtlandske tuffe bør derfor underkastes en 

 fornyet undersøgelse med dette spørgsmål for oie. Men man må 



