46 



A. BLYTT. 



[No. 4. 



til at tro, at de i særlig grad udmærkede sig ved sit kontinen- 

 tale klima. 



Efter Pettersens iagttagelser 1 fulgte der efter den arktiske 

 tid en tid, som han betegner som en yngre glacialtid. „Glacial- 

 tidens ismasser, der gjennem lange tidsrum havde været i tilbage- 

 rykken, skjød sig atter gjennem en længere periode fremover. 

 Denne yngre glacialtid afsluttedes ved en driftsperiode, hvor- 

 under drivis førtes fra fjordbundene udefter mod de ydre sundløb. 

 Herunder afsattes flytblokke, der i stort mål findes strøede ud 

 indtil en høide af 38 til 41 m. over den nuværende havstand r 

 hvilken høide altså betegner driftens første indtræden. Den op- 

 rindelige arktiske fauna trængtes under denne, uden nogen- 

 sinde ganske at blive udslettet, tilbage til enkelte lokaliteter, 

 hvor forholdene endnu ydede de nødvendige betingelser for 

 dens trivsel". 



Denne nye fremrykning af bræerne kan neppe svare til den 

 anden af de to store istider, som i det sydlige Skandinavien er 

 mærket ved den baltiske moræne. De Geer 2 antager rigtignok 

 dette. Men skal vi dømme efter strandlinierne. så har denne 

 nye fremrykning fundet sted langt senere, nemlig under den 

 periode, som Steenstrup kalder aspens, d. v. s. samtidig med, at 

 det ældste af de 4 torvlag i Sydskandinavien blev dannet. I 

 den samme periode skjød, som vi ovenfor har seet, efter al sand- 

 synlighed bræerne fra vore høieste fjelde sig pånyt ned gjennem 

 de øverste dele af det mellemste Norges fjelddale, således som i 

 Foldalen og Gudbrandsdalen. Endnu har vi i det nordlige Norge 

 (ved Jøkelfjorden i Skjerve) en bræ, som går ud i havet. Og i 

 den subglaciale tid må der have været endnu flere bræer, som 

 rak ud i fjordene. 



Pettersen har, ved hjælp af den let kjendelige indlandsgranit 

 fra strøgene på rigsgrændsen i de indre dele af Målselven og 

 Bardo (såsom ved Altevand), påvist, hvorledes der under denne 



1 1. c. IX p. 83. 



2 Om isdelarens lage under Skandinaviens] begge nedisnirgar i Geol. For, 



Forh. Stkhlm. X h. 3. 



