8 



A. RÆDER. 



[No 6. 



det stemmer meget godt med, hvad Aristoteles udtaler i Polit. 

 1268 a. 30: „Derfor demmer ogsaa mængden meget bedre end 

 hvilkensomhelst enkeltmand; mængden er meget mere ubestik- 

 kelig", samt 1287 b. 26: „Det vilde synes urimeligt, om nogen 

 opfattede bedre med to eien og to oren end mange med mange. 1 ' 1 

 Som vi ser, er der saa langt fra strid mellem vor v forfatters 

 udtalelse og Aristoteles's Politik, at forfatteren her netop udtaler 

 en egte aristotelisk tanke. 



Ad b. I Polit. 1274, a. 16 samt 1273 b. 40 udtaler Ari- 

 stoteles, at Solon lagde retten til at vælge embedsmænd og si- 

 den "granske. ^deres embedsfersel i folkets hænder. Dette, finder 

 Cauer^(P-14 og 45) og Schwarcz (p. 45), strider mod vort skrift, 

 hvor der pag. 21 staar-. „Embedsmændene lod Solon udtage 

 ved lod blandt de kandidater, som hver phyle i forveien havde 

 udvalgt." Som man ser, var det en udtagelsesmaade, hvor valg 

 og lodtrækning var kombineret; men da ingen udtoges, uden at 

 de herte til de af folket opstillede kandidater, saa kan man dog 

 om denne udtagelsesmaade sige, at valget af embedsmænd blev 

 lagt i folkets hænder. Heller ikke her er derfor nogen strid 

 tilstede mellem forfatteren og Aristoteles's Politik. 



Ad c. I Politik. 1319 b. 25 skriver Aristoteles: „ Videre 

 er for dette. slags demokrati (det bedste nemlig) ogsaa saadanne 

 foranstaltninger nyttige som de ? Kleisthenes betjente sig af i 

 Athen, da han vilde fremme demokratiet, og som de, der benyt- 

 tedes i Kyrene af dem, som der ordnede den demokratiske for- 

 fatning. Andre talrigere phyler og phratrier bor dannes, og 

 private gudstjenester bør forenes i faa og offentlige." Jeg gaar 

 ud fra, at det her er Aristoteles's mening, at KJeisthenes for- 

 øgede baade phylernes og phratriernes tal. Dette sted skal nu 

 efter .Schjøtt p. 11 og Cauer p. 44 staa i strid med vort skrift 

 p. 56,8. Forfatteren har her først skildret, hvordan Kleisthenes 

 omordnede det gamle borgerskabs 4 slægtsphyler til 10 nye 

 stedsphyler; derpaa fortsætter han: „men slægter, phratrier og 

 presteskaber lod han enhver beholde i overensstemmelse med de 



cfr. Meyer 1. c. p. 62. 



