1892]. ARISTOTELES's SKRIFT OM ATHENS STATSFORFATNING. 13 



det og opnaa de lavere embeder, men de maatte beklæde dem, 

 idet disse poster gik i tur. Og endda roser forfatteren Solon 

 som demokratiets fader, uagtet han udestængte almuen baade 

 fra raadet og alle embeder! Tanken forekommer mig umulig. 

 Drakon kan ikke have givet almuen borgerret; almuens stilling 

 bliver uforandret indtil Solon. 



Ja, Drakon har overhovedet ikke foretaget nogensomhelst 

 udvidelse af borgerretten : han har i denne henseende ikke foretaget 

 nogen forandring i de bestaaende forhold. Dette fremhæver forfatte- 

 ren udtrykkelig, idet han siger: aTcsos&o-co S\ Kolixda toi$ oicXa kol- 

 pexofjivoic Man har her overseet plusquamperfectet og over- 

 såt, som om der stod aurist; 1 der staar ikke, at borgerretten 

 blev given — altsaa af Drakon, — men at den var bleven gi- 

 ven, her omtales saaledes en forud for Drakon liggende 

 bestemmelse, der uforandret bibeholdtes af denne. De, der 

 gjorde mindst hoplittjeneste paa egen regning, havde været og 

 vedblev at danne borgerskabet ; d. v. s. de gamle phylers frie 

 patriciske familier var alene borgere i ordets egentlige forstand. 

 Opfattet saaledes kommer vor forfatter ogsaa i den skjenneste 

 overensstemmelse med Aristoteles i Polit. 1297 b. 16.: „Borger- 

 skabet bestod blandt hellenerne, efterat konge rne var fordrevne, 

 af dem, der gjorde krigstjeneste" — xat r] rcpur») TcoXiTSia ev 

 tolc c 'EXXeaiv éysvexo [xsra xae pajtXstac e'x tuv tcoasjjlcjvtov. En 

 saadan almindelig dom kunde selvfølgelig Aristoteles ikke have 

 udtalt, uden at det passede paa Athens historie ogsaa. At for- 

 fatteren lader theterne uden stemmeret indtil Solon, stemmer 

 videre med Polit 1278 a. 22: „men i oligarchierne gaar det 

 ikke an, at theterne er politisk berettigede borgere" — ev hk 

 tkxZq oXiyapx&uc (Hyca [jiv oux evoéxexai. eivcu tcoXlttjv. 2 



cnf. Meyer L c. p. 34. 



Meyer 1. c. p. 34 o. fl. mener, at theterne allerede før Dra- 

 kon og videre under ham havde ret ti^ at møde i folkeforsam- 

 lingen. Dette udleder han af p. 3,13: ou&svoc yap, w£ ei- 

 TCetv, eVJy^avov jjlstsxovtsc, altsaa havde de dog andel i noget. 

 Dette gaar dog utvilsomt paa theternes religiøse andel i 

 staten, om jeg saa maa sige, noget jeg senere kommer til- 



