1892.] ARIST0TELES'S SKRIFT OM ATHENS STATSFORFATNING. 19 



Jeg kommer saaledes til det resultat, at ingen af de fire 

 fremførte og nu gjennemgaaede steder staar i nogensomhelst strid 

 med Politiken; der er tvertimod den skjønneste overensstem- 

 melse. Heraf kan man altsaa ikke paavise, at vort skrift 

 ikke kan være af Aristoteles. 



III. Jeg gaar nu over til denne undersøgelses tredje og 

 sidste af deling: indeholder skriftet 1 saamange feil, og røber det en saa- 

 dan uvidenhed eller indskrænkethed hos sin forfatter, at denne 

 umulig har kunnet være en Aristoteles? 



Ferst og fremst maa man her være meget varsom med at 

 anvende argumenta e silentio paa den maade, som f. eks. Cauer 

 gjør; denne hævder nemlig meget ofte: dette maatte en Aristo- 

 teles have omtalt. Forfatteren maa have lov til selv at drage 

 grænserne for, hvad han vil tage med, og man faar ikke glemme, 

 at han skrev for et publikum, der kjendte til mangt og meget, 

 som nutiden nok kunde ønske oplysning om. Forfatteren for- 

 udsætter tydelig nok 1 hos sine læsere og tilhørere kjend- 

 skab til Herodot, Thukydides og Xenophon. Meget, der 

 nævnes, uagtet det for os kan synes mindre væsentligt, er ret- 

 telser eller suppleringer til disse; andet, der savnes, er udeladt 

 eller blot hentydet til, da forfatteren forudsætter det bekjendt 

 for sine læsere. I det hele skal der naturligvis meget til, før 

 man paa grund af saadanne feil og udeladelser kan frakjende 

 Aristoteles skriftet, naar man kun har saadanne ting at bygge 

 paa. 



Jeg har allerede i det foregaaende havt anledning til at 

 imødegaa flere indvendinger af denne art. Tiden tillader mig 

 kun at gaa ind paa nogle faa af de vigtigste af de andre, der 

 er fremkomne. 



Professor Schjøtt nævner som en feil af forfatteren, at han 

 sætter Kylons mislykkede forsøg paa at opkaste sig til tyran til 

 tiden forud for Drakon, medens den ellers er sat til tiden mellem 

 Drakon og Solon c. 612. Nu er der imidlertid ingen kilde af 



1 cnf. Keil 1. c p. 607. 



2* 



